Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Nobeiguma vispārinājumi<br />
publicētās vai ieskaņotās mūzikas, savukārt, no klabatu, trīdekšņa, ģīgas un<br />
taures mūzikas ir zināmi tikai atsevišķi (1-2) piemēri.<br />
Nedaudz labāk ir dokumentēti instrumentālie ansambli, kuros kopā ar vijoli,<br />
harmoniku vai cimbolēm kā melodijas instrumentu spēlē ari cītaras, bungas un<br />
citi marģināli instrumenti. Šādu ierakstu visvairāk ir Tautas mūzikas centra<br />
arhīvā, kā ari <strong>Latvijas</strong> Radiofonā un "Melodijas" skaņu ierakstu studijas<br />
mantinieces - firmas "RiTonis" krātuvē.<br />
Stilistiski un žanriski pārspriedumi<br />
lerobežotās materiālu bāzes dēļ instrumentālo mūziku iespējams raksturot<br />
fragmentāri un turklāt diezgan vispārīgos vilcienos. Tikpat kā nav iespējams<br />
veikt stilistisku analīzi, raksturot reģionālos vai individuālos stilus, iezīmēt stilu<br />
periodus (style periods; šis termins lietots tādā nozīmē kā darbā Hood<br />
1971 :296-305). Grūti vai gandriz neiespējami raksturot mūzikas teksta<br />
elementus, variēšanas ūdzekļus, kā ari veikt mūzikas teksta struktūras analīzi.<br />
Aplūkojot visus instrumentālās mūzikas materiālus kopumā, iespējams saskatīt<br />
dažas galvenās žanru grupas. Atsevišķi klabatu, ragu un taures mūzikas<br />
piemēri [auj iezīmēt signalizācijas mūziku. Tās īpašs gadījums vai pat cits veids<br />
ir divu viena veida instrumentu vai solista un grupas sasaukšanās, visbiežāk tie<br />
ir āžaraga saucieni ar atbildi.<br />
Lielākā āžaraga melodiju dala ir "pūtieni" (Lietuvā tos sauc "tirliavimai"), un tie,<br />
Iīdzīgi kā dūdu saucieni vai stabuļu melodijas, ir no 2-4 taktu posmiem<br />
sastāvošas muzikālas uzbūves ar variatīvu doriskā tetrahorda (āžaraga<br />
gadījumā) vai citu kvartas, kvintas vai sekstas ambitusa skaņkārtu pakāpju<br />
apspēlēšanu. Pūtienos vai saucienos nav izteiktas metriskās pulsācijas,<br />
melodiskā kustība notiek pārsvarā no augšas uz leju un laiktelpu starp<br />
izturētām galvenajām noturām aizpilda īsāka dalījuma skaņu grupas.<br />
Visvairāk pierakstītas ir dejas jeb danči. Ļoti iespējams, ka katrai instrumentālai<br />
deju melodijai atbilst kāda noteikta horeogrāfiska forma, tomēr lielākoties tās ir<br />
piefiksētas no attiecīgā instrumenta solo izpildījuma vai pat no dziedājuma.<br />
156