You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
88
Rugilė Zaleckaitė 17m., Kelmės r. Tytuvėnų gimnazija
Tomo Mano namas Nidoje
1929 m. į Nidą, Kuršių neriją, atvyko Tomas Manas ir „Šiaurės Sacharos
dykumoje“ pasistatė vasarnamį su vaizdu į marias bei Nemuno deltą. Nobelio
premijos laureatas tapo vokiečių ir Klaipėdos krašto lietuvių keblių santykių simboliu.
Vokiečių rašytojas Tomas Manas į Karaliaučių atvyko 1929 m. ir, kaip pats
teigė, buvo tipiškas vakarų vokietis, retai lankęsis Rytų Prūsijoje. Čia jis buvo pakviestas
miesto Gėtės bendruomenės ir po paskaitų ciklo Karaliaučiuje su šeima
keliavo į Raušius (dabar Svetlogorskas) poilsiauti. Populiariajame pajūrio kurorte
draugai jam pasiūlė garlaiviu aplankyti Kuršių neriją - kelios dienos prabėgo
Nidoje. Visa jam paliko tokį didelį įspūdį, kad rašytojas nusprendė čia pasistatyti
vasarnamį. Tokia svajonė - turėti vasarnamį - gimė dar keliaujant po Italiją ir
Šveicariją. Visgi jis pasirinko vietą, kurią buvo sunku pasiekti iš Miuncheno: kelionė
į Krantą (dabar Zelenogradskas) truko dvi dienas traukiniu ir dar dvi valandas
garlaiviu! Nida ir visas Klaipėdos kraštas tada priklausė Lietuvos Respublikai,
taigi Tomui Manui, kaip ir kiekvienam lankytojui iš Vokietijos, reikėjo vizos. Viskas
užtruko vienerius metus. Rašytojo svajonė išsipildė: jis persikėlė į vasarnamį. Tris
vasaras (1930-1932) jis praleido Nidoje - gyvenimas stojo į vėžes. Visgi 1933
m. Tomas Manas ir jo šeima buvo priversti palikti Vokietiją, todėl į Nidą niekada
nebesugrįžo.
Būtina pabrėžti, kad Tomas Manas į Nidą atvyko kaip rašytojas humanistas,
taigi Nobelio premijos laureatas įspėjo savo tautiečius ir kitataučius apie
fašizmą Europoje. Viename interviu „Karaliaučiaus viešajam laikraščiui“ 1929 m.
jis pabrėžė: „Visi šviesaus proto žmonės privalo turėti žodžio laisvę visose šalyse,
visuose kraštuose. <...> Nevykstu į Musolinio valdomą Italiją, nors taip labai ją
myliu.“
Po kurio laiko Tomas Manas paniro vasariškoje idilėje į savo darbus ir vengė
viešumos. Ir visgi kokia jo reikšmė Lietuvai ir lietuviams? 1929-aisiais, praėjus
Silvija Šimkutė 15m., Kėdainių r. Akademijos gimnazija