Zeldynu naudojimo tvarkymo ir apsaugos reglamentavimas - 1
Zeldynu naudojimo tvarkymo ir apsaugos reglamentavimas - 1
Zeldynu naudojimo tvarkymo ir apsaugos reglamentavimas - 1
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
13.2.3. institucijos, kuri būtų šalies mastu atsakinga už nuolatinį biologinės įva<strong>ir</strong>ovėsduomenų kaupimą <strong>ir</strong> informacinių sistemų, sk<strong>ir</strong>tų duomenų apie natūralias buveines, saugomųrūšių <strong>ir</strong> buveinių paplitimą bei <strong>apsaugos</strong> poreikius, kaupimui, dėl ko nėra pakankamai galimybiųsk<strong>ir</strong>ti reikiamą dėmesį biologinės įva<strong>ir</strong>ovės išsaugojimui, rengiant <strong>ir</strong> derinant ūkinės veiklosplanus <strong>ir</strong> projektus, apsunkina biologinės įva<strong>ir</strong>ovės būklės vertinimą <strong>ir</strong> <strong>apsaugos</strong> veiksmųplanavimą;13.2.4. invazinių augalų <strong>ir</strong> gyvūnų rūšių, užimančių nykstančių rūšių buveines arbasuardančių svarbius ekologinius ryšius tarp rūšių, plitimas;13.2.5. neišvystyta saugomų rūšių būklės stebėjimo (monitoringo) <strong>ir</strong> vertinimo sistema,kadangi neparengti stebėjimo <strong>ir</strong> vertinimo metodiniai reikalavimai;13.3. Konkrečioms saugomų rūšių <strong>apsaugos</strong> priemonėms įgyvendinti labai trūksta<strong>apsaugos</strong> planų <strong>ir</strong> kitų reikalingų dokumentų. Nėra veiksmų planų: 1) invazinių rūšių, pavojingųvietinių rūšių populiacijoms, plitimui sulėtinti ar sustabdyti, sumažinti jų populiacijas, 2)nykstančių rūšių veisimui <strong>ir</strong> reintrodukcijai, taip pat migruojančių gyvūnų rūšių <strong>apsaugos</strong>priemonėms taikyti;13.4. Situacija, rengiant saugomų rūšių <strong>apsaugos</strong> planus. Įgyvendindami PHARE 2003 m.projektą „Nykstančių floros <strong>ir</strong> faunos rūšių bei jų arealų apsauga, įgyvendinant CITES, Berno <strong>ir</strong>Bonos konvencijas bei susijusius ES teisės aktus“, ekspertai išskyrė 15 retų visoje Europojenykstančių rūšių, kurių <strong>apsaugos</strong> veiksmai sudarytų sąlygas išsaugoti <strong>ir</strong> daugelį kitų rūšių <strong>ir</strong>natūralių buveinių, su kuriomis jos yra susiję ekologiniais ryšiais. Šios 15 išsk<strong>ir</strong>tų prioritetiniųrūšių yra: augalai - Vėjalandė šilagėlė (Pulsatilla patens), plačialapė klumpaitė (Cypripediumcalceolus), pelkinė uolaskėlė (Saxifraga h<strong>ir</strong>culus), pūslėtoji aldrūnė (Aldrovanda vesiculosa);paukščiai - juodasis gandras (Ciconia nigra), kurtinys (Tetrao urogallus), mažoji žuvėdra (Sternaalbifrons), meldinė nendrinukė (Acrocephalus paludicola), stulgys (Gallinago media); žinduoliai -lūšis (Lynx lynx), kūdrinis pelėausis (Myotis dasycneme); žuvys - vijūnas (Misgurnus fosilis);vabzdžiai - kraujalakinis melsvys (Maculinea teleius), pleištinis ž<strong>ir</strong>gelis (Ophiogomphus cecilia),purpurinis plokščiavabalis (Cucujus cinnaberinus). Joms šio projekto metu buvo parengti rūšių<strong>apsaugos</strong> planai. Kadangi juos rengė biologai, todėl išsamiausiai pateikta bendra informacija apierūšis, įvertinta svarbiausių radviečių būklė bei kiti ekologiniai parametrai, identifikuotiuždaviniai, pasiūlyti priemonių planai bei jų įgyvendinimo uždaviniai. Silpniausia parengtų rūšių<strong>apsaugos</strong> planų dalis - ekonominis numatytų uždavinių įgyvendinimo pagrindimas, lėšų poreikionustatymas bei jų pa<strong>naudojimo</strong> detalizavimas. Todėl p<strong>ir</strong>miausia būtina parengti detalius veiksmųplanus visoms rūšių <strong>apsaugos</strong> planuose numatytoms įgyvendinti priemonėms, nustatyti prioritetus<strong>ir</strong> įvardyti konkrečius veiksmus. Taip pat būtina parengti sąmatas visiems reikalingiems darbamsatlikti. Tik parengus nurodytus dokumentus, bus galima įvardyti konkrečias kiekvienam projektuiįgyvendinti reikalingas pinigų sumas bei jų pask<strong>ir</strong>stymą etapais. Aukščiau minėtų saugomų rūšiųbūklę trumpai galima apibūdinti taip:13.4.1. Lietuvoje plačialapės klumpaitės populiacijos yra patenkinamos būklės, betstebimas aiškus jų skurdimas dėl netinkamo miškų <strong>tvarkymo</strong>, didėjančio užpavėsinimo,d<strong>ir</strong>vožemio eutrofikacijos <strong>ir</strong> užterštumo bei puošnių žiedų skynimo. Sulėtinti stebimą nykimą <strong>ir</strong>populiacijų būklės blogėjimą galima tik neatidėliotinomis gamtosaugos priemonėmis.Svarbiausia - apsaugoti <strong>ir</strong> palaikyti tinkamą buveinių būklę <strong>ir</strong> atkurti smarkiai pažeistas, bet dargyvybingas populiacijas. Apytikriais vertinimais, šalyje plačialapės klumpaitės populiacijąsudaro nuo 8 000 iki 10 000 individų;13.4.2. dauguma vėjalandės šilagėlės populiacijų yra nedidelės, jas sudaro pavieniaiaugalai - paprastai iki 10 individų, pasklidusių dideliame plote, arba mažos izoliuotos grupelės.Didžiausios <strong>ir</strong> gausiausios rūšies populiacijos išlikusios Lietuvos pietryčiuose <strong>ir</strong> rytuose© doc. dr. R. Prapiestienė, 2012 232/385