SodininkyStÄ ir darŽininkyStÄ 27(3)
SodininkyStÄ ir darŽininkyStÄ 27(3)
SodininkyStÄ ir darŽininkyStÄ 27(3)
- No tags were found...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
tikroms agroklimato sąlygoms. Todėl produktyvių, geros kokybės vaisių <strong>ir</strong> rauplėmsatsparių veislių kūrimas yra aktualus obelų selekcijos uždavinys.Atsparių rauplėms obelų selekcija yra sudėtingas <strong>ir</strong> lėtas procesas, kadangi obelysnėra savidulkiai augalai <strong>ir</strong> joms būdingas ilgas juvenalinis periodas. Genetinių atsparumorauplėms pagrindų tyrimai <strong>ir</strong> molekulinių žymenų, susijusių su atsparumo šiailigai požymiais, panaudojimas paspartina selekcijos procesą, nes suteikia galimybęatrinkti atsparius individus nepriklausomai nuo jų augimo tarpsnio, genų sąveikos,rauplių infekcijos ar aplinkos sąlygų (Gessler <strong>ir</strong> kt., 2006; MacHardy, 1996; Sansavini<strong>ir</strong> kt., 2004). Genų inžinerijos metodai sudaro prielaidas tiesiogiai įterpti obelimsnebūdingus augalų ar kitų organizmų genus, kurie užtikrina atsparumą rauplėms(Gessler, Patocchi, 2007).Straipsnio tikslas – apžvelgti obelų atsparumo rauplėms genetinius pagrindus<strong>ir</strong> molekulinės biologijos metodų taikymo perspektyvas rauplėms atsparių obelųselekcijoje.Atsparumo rauplėms genetinių pagrindų tyrimai <strong>ir</strong> obelų selekcijaLietuvoje. Lietuvos sodininkystės <strong>ir</strong> daržininkystės instituto (buvusiosVytėnų sodininkystės <strong>ir</strong> daržininkystės bandymų stoties) obelų veislių kolekcijapradėta kaupti 1938 m. (Misevičiūtė, Lukoševičius, 1988). Nuo 1957 m.selekcininkas I. Štaras pradėjo kryptingai vykdyti atsparių rauplėms obelų selekciją(Gelvonauskis, 1998). Viena iš I. Štaro sukurtų veislių – ‘Štaris’ yra atspar<strong>ir</strong>auplėms <strong>ir</strong> šį požymį perduoda palikuonims. ‘Štario’ atsparumas greičiausiaiyra paveldėtas iš M. prunifolia (Gelvonauskis, Gelvonauskienë, 2004).1978 m. obelų selekcijos programoje selekcininkė D. Bulavienė p<strong>ir</strong>mą kartąpanaudojo monogeninio atsparumo rauplėms donorus ‘Prima’, ‘Priscila’, SR 0523,OR 33T90 <strong>ir</strong> kitus, kurie turi genus Vf arba Vm (Gelvonauskis, 1998). Buvo sukurta Vfatsparumu pasižyminti veislė ‘Aldas’. 1985–1994 m. selekcininkas B. Gelvonauskispanaudojo Vm (SR 0523) <strong>ir</strong> aštuoniolika Vf atsparumo (tarp jų ‘Coop 12’, ‘Florina’,‘Freedom’, ‘Liberty’, ‘Priscilla’, KV 43, KV 47, OR 33T90, OR 38T17 <strong>ir</strong> kt.), poligeninioatsparumo (‘Discovery’, ‘Paprastasis antaninis’, ‘Katja’, ‘Auksis’) donorus <strong>ir</strong>sukūrė 207 kryžminimo kombinacijas (Gelvonauskis, 1998). Atrinkti atsparūs rauplėmshibridai <strong>ir</strong> įvertinti monogeninio <strong>ir</strong> poligeninio atsparumo paveldėjimo dėsningumai.Sukurtos Vf geno sąlygojamu atsparumu pasižyminčios veislės ‘Skaistis’ <strong>ir</strong> ‘Rudenis’(Sasnauskas <strong>ir</strong> kt., 2005).Nuo 1995 iki 2004 m. dešimt Vf atsparumo donorų buvo panaudota kuriant hibridus,atsparius rauplėms, šalčiui <strong>ir</strong> derančius geros kokybės vaisius, tinkamus saugojimui(Gelvonauskis, Gelvonauskienė, 2004). Buvo atrinkti septyni perspektyvūs hibridai.Sukurta atsparių ligoms hibridų atranka in vitro embrioniniu obelų vystymositarpsniu (Gelvonauskienė, Stanys, 2002), pradėti taikyti molekulinių žymenų metodai.T<strong>ir</strong>tas polifenoloksidazės izofermentų žymenų panaudojimas rauplėms atsparių genotipųatrankai (Gelvonauskienė <strong>ir</strong> kt., 2005). Sėjinukų atrankai Vf genas identifikuotaspolimerazės grandininės reakcijos (PGR) metodu (Gelvonauskienė <strong>ir</strong> kt., 2007).Atrenkant tėvines formas veislių selekcijai, ne visada pakanka fenotipo charakteristikos.Tiksliau veislės kiekybiniai požymiai gali būti įvertinti atlikus palikuoniųanalizę sisteminiuose kryžminimuose. Nuo 1987 m. LSDI atliekamų sisteminiųkryžminimų bandymai parodė, jog tarp aštuonių obelų veislių, naudotų atliekant62