ar darbdavys, atleidęs darbuotoją iš darbo nesant pastarojo ... - Tax.lt
ar darbdavys, atleidęs darbuotoją iš darbo nesant pastarojo ... - Tax.lt
ar darbdavys, atleidęs darbuotoją iš darbo nesant pastarojo ... - Tax.lt
- No tags were found...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
INTERNATIONAL JOURNAL OF BALTIC LAWVolume 2, No. 2 (April, 2005)ISSN 1648-9349Available in the Central and EasternEuropean Online Libr<strong>ar</strong>y:http://www.ceeol.comJURGIS VENSLOVAS *Vytautas Magnus UniversitySchool of LawAR DARBDAVYS, ATLEIDĘS DARBUOTOJĄ IŠ DARBONESANT PASTAROJO KALTĖS, GALI ĮGYVENDINTIKONKURENCIJOS RIBOJIMO SUTARTĮ?ĮvadasSusit<strong>ar</strong>imas dėl nekonkuravimo (covenant not to compete) 1 - tai „sut<strong>ar</strong>tyjeesanti sąlyga, pagal kurią viena sut<strong>ar</strong>ties šalis sutinka tam tikrą laiko t<strong>ar</strong>pąkonkrečiai apibrėžtoje teritorijoje neužsiimti ta pačia <strong>ar</strong> panašia veikla, kuriaužsiima kita sut<strong>ar</strong>ties šalis“. 2Toks susit<strong>ar</strong>imas sutinkamas įvairiose ekonominiogyvenimo srityse, pavyzdžiui verslo p<strong>ar</strong>davimo <strong>ar</strong> frančizės teisiniuose santykiuose.Aktualus toks susit<strong>ar</strong>imas ir d<strong>ar</strong>bo santykių siejamiems subjektams, ypatingaid<strong>ar</strong>bdaviui, siekiančiam apsisaugoti nuo konfidencialios informacijos nutekėjimo <strong>ar</strong>dažnos personalo kaitos. Todėl teisinėje praktikoje t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojosud<strong>ar</strong>ytų nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imų įgyvendinimas dažniausiai siejamas su <strong>iš</strong>d<strong>ar</strong>bo <strong>iš</strong>ėjusiam d<strong>ar</strong>buotojui taikomais ribojimais. Tačiau galima ir tokia situacija,kuomet d<strong>ar</strong>bdavys, nekonkuravimo sąlyga suv<strong>ar</strong>žęs d<strong>ar</strong>buotojo veiksmus, vėliaupats atsisako tokio d<strong>ar</strong>buotojo paslaugų.Būtent t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo sud<strong>ar</strong>yta nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>tis, josvieta teisinėje sistemoje, reikalavimai nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties turiniui, negaliojimopagrindai bei šalių galimybės reikalauti tokios sut<strong>ar</strong>ties įgyvendinimo ir yra šiod<strong>ar</strong>bo objektas.* Jurgis Venslovas. Vytautas Magnus University School of Law. E-mail: Jurgis _Venslovas@fc.vdu.<strong>lt</strong>.1 D<strong>ar</strong> vadinama noncompete covenant, restrictive covenant, promise not to compete, contract notto compete (Bryan A. G<strong>ar</strong>ner, Black’s law diction<strong>ar</strong>y, Seventh edition, (St. Paul, Minn: West Group,1999), p. 370.).2 Autoriaus versta <strong>iš</strong>: Merian Webster’s Diction<strong>ar</strong>y of Law, (Springfield, Mass: Merian- Webster,Incorporated, 1996), p. 113.75
Kadangi bet kokie konkurenciją ribojantys veiksmai dažniausiai laikomikenkiančiais natūraliam ekonominiam vystymuisi bei gerovės visuomenėje kėlimui,į juos žvelgiama su nepasitikėjimu ir <strong>iš</strong>ankstiniu prieš<strong>iš</strong>kumu, o jų įteisinimas irpraktinis įgyvendinimas siejamas su proporcingumo, teisingumo ir lygiateis<strong>iš</strong>kumoprincipais. Tuo labiau, kad mūsų teisės sistemoje šis klausimas nėra griežtai irtiksliai sureguliuotas. Todėl vertinant tokius susit<strong>ar</strong>imus ir galimus jų negaliojimopagrindus, būtina atsižvelgti į tikslą, kurio, ribodamas d<strong>ar</strong>buotojo galimybękonkuruoti, siekia d<strong>ar</strong>bdavys bei kiek tą tikslą atitinka <strong>ar</strong> paneigia konkretussut<strong>ar</strong>tinės nekonkuravimo sąlygos netaikymo pagrindas.Šio d<strong>ar</strong>bo tikslas ir yra <strong>iš</strong>sia<strong>iš</strong>kinti, <strong>ar</strong> d<strong>ar</strong>bdavys, <strong>atleidęs</strong> d<strong>ar</strong>buotoją <strong>iš</strong>d<strong>ar</strong>bo <strong>nesant</strong> past<strong>ar</strong>ojo ka<strong>lt</strong>ės, gali įgyvendinti konkurencijos ribojimo sut<strong>ar</strong>tį?D<strong>ar</strong>be keliama hipotezė, kad d<strong>ar</strong>bdavys gali reikalauti <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>buotojonekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties įgyvendinimo net ir tuo atveju, kai pats d<strong>ar</strong>bdavysatleidžia d<strong>ar</strong>buotoją <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo <strong>nesant</strong> past<strong>ar</strong>ojo ka<strong>lt</strong>ės.D<strong>ar</strong>be naudojami šie teisinės analizės metodai:• Atskirų civilinės ir d<strong>ar</strong>bo teisės normų sąveikai įvertinti beinekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties institutą reglamentuojančių nuostatųsantykiui su LR D<strong>ar</strong>bo kodekse apibrėžtomis imperatyviomisg<strong>ar</strong>antijomis d<strong>ar</strong>buotojui nustatyti, naudojamas sisteminis teisėsnormų analizės metodas;• Kitų šalių įstatyminės bazės bei jų siūlomi sprendimo v<strong>ar</strong>iantaianalizuojami remiantis lyginamuoju metodu, taip kompensuojantįstatyminių normų spragas ir teisinės praktikos stygių šioje srityjeLietuvoje;• Analitinis tyrimo metodas leidžia pažvelgti į <strong>iš</strong>ke<strong>lt</strong>ą problemą <strong>iš</strong> įvairiųpozicijų, per įvairių teisinių, ekonominių ir socialinių normų prizmę.D<strong>ar</strong>bo pradžioje atskleidžiama teisinio nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties institutoesmė bei bandoma surasti jo vietą teisinėje sistemoje. Vėliau analizuojama, koksturėtų būti tokio susit<strong>ar</strong>imo turinys bei kokie pagrindiniai veiksniai gali nulemti jopripažinimą negaliojančiu. Galiausiai vertinamos LR D<strong>ar</strong>bo kodekso normos,reglamentuojančios d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties pasibaigimą ir jų galima įtaka nekonkuravimosusit<strong>ar</strong>imo galiojimui ir įgyvendinamumui.76
1. Nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties institutas ir jo vieta teisinėje sistemoje:1.1. Susit<strong>ar</strong>imas dėl nekonkuravimo ir jį reguliuojančios LRKonkurencijos įstatymo normos:T<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>buotojo ir d<strong>ar</strong>bdavio sud<strong>ar</strong>omo susit<strong>ar</strong>imo dėl nekonkuravimotikslas - apriboti d<strong>ar</strong>buotojo galimybes pasinaudoti dirbant pas buvusį d<strong>ar</strong>bdavįįgytomis specifinėmis žiniomis <strong>ar</strong> informacija savo tolesnėje d<strong>ar</strong>binėje veikloje irtaip apsaugoti d<strong>ar</strong>bdavio interesus.[K]onkurencija gali būti ribojama draudžiant atlikti d<strong>ar</strong>bofunkcijas, įskaitant papildomą d<strong>ar</strong>bą konkuruojančioje įmonėje,steigti savo įmonę, kuri sud<strong>ar</strong>ytų konkurenciją d<strong>ar</strong>bdaviui, verstisindividualia veikla, dalyvauti konkuruojančios įmonės kitopobūdžio veikloje ir pan. 3Nors tokia nuostata yra sut<strong>ar</strong>tinė, sut<strong>ar</strong>ties laisvės principas nėra absoliutusir dažnai yra v<strong>ar</strong>žomas įvairių imperatyvių teisės normų, kuriomis siekiamasubalansuoti ekonominę gerovę bei suformuoti socialinę tv<strong>ar</strong>ką visuomenėje,apginant pažeidžiamiausių jos grupių interesus.Lietuvos Respublikos Konstitucijos 46 straipsnyje nurodoma, kad“[į]statymas … saugo sąžiningos konkurencijos laisvę.” 4 Su konkurencijasusijusiems santykiams reglamentuoti skirtame LR Konkurencijos įstatyme taip patnurodomos normos, ribojančios galimybes ekonominių santykių subjektamssusit<strong>ar</strong>ti:Visi susit<strong>ar</strong>imai, kuriais siekiama riboti konkurenciją <strong>ar</strong>ba kurieriboja <strong>ar</strong> gali riboti konkurenciją, yra draudžiami ir negalioja nuojų sud<strong>ar</strong>ymo momento, įskaitant ... susit<strong>ar</strong>imą <strong>iš</strong> kitų ūkiosubjektų reikalauti papildomų įsip<strong>ar</strong>eigojimų, kurie pagal savokomercinį pobūdį <strong>ar</strong> paskirtį nėra tiesiogiai susiję su sut<strong>ar</strong>tiesobjektu. 53 Laurynas Ščukas, “Konkurencijos draudimo sut<strong>ar</strong>tys – viena <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bdavio interesų gynimopriemonių”, Juristas, (2004, Nr. 9), p. 10.4 LR Konstitucija, Žin. (1992, Nr. 33-1014), 46 str. 4 d.5 LR Konkurencijos įstatymas, Žin. (1999, Nr. 30-856), 5str. 1 d. 5 p77
Bet ši griežta nuostata netaikoma, jei susit<strong>ar</strong>imas skatina ekonominępažangą bei jei juo sukuriama nauda viršija konkurencijos ribojimo neigiamusaspektus. 6 Šios normos beveik pažodžiui atitinka vertikaliems susit<strong>ar</strong>imams 7 dėlkonkurencijos ribojimo skirto Europos Bendrijos sut<strong>ar</strong>ties 81 straipsnio 8 nuostatas.Tačiau past<strong>ar</strong>ąjį straipsnį detalizuojančiame Komisijos pranešime “Vertikaliųapribojimų gairės” nurodoma, kad konkurencijos ribojimas taikomas tik t<strong>ar</strong>pnetikrojo atstovavimo 9 santykiais siejamų ekonominio santykio subjektų. 10 Kadangid<strong>ar</strong>buotojas veikia d<strong>ar</strong>bdavio, kuriam ir atitenka visų neigiamų pasekmių rizika,v<strong>ar</strong>du, toks atstovavimas laikomas tikruoju, o past<strong>ar</strong>ajam nei Europos bendrijossut<strong>ar</strong>ties, nei LR Konkurencijos įstatymo 5 straipsnio ribojimai netaikomi. 11 Todėld<strong>ar</strong>bo santykių siejamiems subjektams ir jų sud<strong>ar</strong>omiems susit<strong>ar</strong>imams reguliuotiLR Konkurencijos įstatyme numatyta kita norma:Asmenys, kuriems komercinė paslaptis tapo žinoma dėl jų d<strong>ar</strong>bo<strong>ar</strong> kitokių sut<strong>ar</strong>tinių santykių su ūkio subjektu, gali naudoti šiąinformaciją praėjus ne mažiau kaip vieneriems metams nuo d<strong>ar</strong>bo<strong>ar</strong> kitokių sut<strong>ar</strong>tinių santykių pasibaigimo, jeigu įstatymuose <strong>ar</strong>sut<strong>ar</strong>tyje nenumatyta kitaip. 12Ši norma, atvirkščiai, įteisina konkurencijos ribojimo galimybę, kuometkonkurencija yra nesąžininga. Tačiau ką re<strong>iš</strong>kia nesąžininga konkurencija ir kokiasd<strong>ar</strong> sąlygas galima numatyti konkrečioje konkurencijos ribojimo sut<strong>ar</strong>tyje, LRKonkurencijos įstatymas nutyli.Todėl tikslesnio reglamentavimo reikia ieškoti susiklosčiusį santykįreguliuojančiose teisės normose. Nagrinėjamu atveju akivaizdus d<strong>ar</strong>bo teisės,reguliuojančios d<strong>ar</strong>bo teisinius santykius (t<strong>ar</strong>p jų ir d<strong>ar</strong>buotojo atleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo6 Ten pat, 6 str.7 Tai susit<strong>ar</strong>imai t<strong>ar</strong>p skirtinguose lygmenyse esančių ekonominio santykio subjektų. (Plačiau žr.:Dėl bendrosios <strong>iš</strong>imties suteikimo vertikaliesiems susit<strong>ar</strong>imams taikant Lietuvos RespublikosKonkurencijos įstatymo 5, 6 ir 7 straipsnius, LR Konkurencijos t<strong>ar</strong>ybos nut<strong>ar</strong>imas Nr. 38, Žin. (1999,Nr. 110-3253), Negalioja nuo 2004 09 11).8 Europos Bendrijos steigimo sut<strong>ar</strong>tis, (Roma, 1957 03 25), 81 str.9Netikrasis atstovavimas- tai tokie atstovaujamojo ir atstovo santykiai, kuomet atstovas,atlikdamas veiksmus atstovaujamojo naudai pats prisiima dalį rizikos, kuri ki<strong>lt</strong>ų jei veiksmai atneštųnepageidaujamas pasekmes, (Plačiau apie tikrąjį ir netikrąjį atstovavimą: Valentinas Mikelėnas irkt., LR Civilinio kodekso koment<strong>ar</strong>as, Antroji Knyga: Asmenys, Pirmasis leidimas, (Vilnius: Justitia,2002), p. 294.).10 Vertikaliųjų apribojimų gairės, Europos komisijos pranešimas (2000/C 291/01).11 Žr. <strong>iš</strong>našą 9: LR Civilinio kodekso koment<strong>ar</strong>as, p. 304.12 Žr. <strong>iš</strong>našą 5: LR Konkurencijos įstatymas, 16 str. 4 d.78
klausimus) bei civilinės teisės, reglamentuojančios įvairius teisinius susit<strong>ar</strong>imus ir <strong>iš</strong>jų kylančias pasekmes, susidūrimas. Tad sekanti d<strong>ar</strong>bo dalis bus skirta pagrindiniųminėtų teisės šakų įstatymų - LR D<strong>ar</strong>bo kodekso bei LR Civilinio kodeksosistemineianalizei.1.2. LR D<strong>ar</strong>bo kodekso ir LR Civilinio kodekso taikymas t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>buotojoir d<strong>ar</strong>bdavio sud<strong>ar</strong>omiems susit<strong>ar</strong>imams dėl nekonkuravimo:Nuo nekonkuravimo įsip<strong>ar</strong>eigojimo priskyrimo vieniems <strong>ar</strong> kitiemsteisiniams santykiams (d<strong>ar</strong>bo <strong>ar</strong> civiliniams) priklauso susit<strong>ar</strong>imošalių teisinė padėtis: sprendžiant <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo teisinių santykiųkylančius nesut<strong>ar</strong>imus d<strong>ar</strong>buotojas laikomas silpnąja šalimi ir yraprioritet<strong>iš</strong>kai ginami jo interesai, o civiliniai teisiniai santykiai yrapagrįsti šalių lygiateis<strong>iš</strong>kumu.” 13LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas reguliuoja su d<strong>ar</strong>bo santykiais susijusias sritis, tačiaujame nėra jokios normos tiesiogiai reglamentuojančios nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>tis. LRD<strong>ar</strong>bo kodeksas numato <strong>iš</strong>eitį <strong>iš</strong> šios situacijos- įstatymo analogijos taikymą, 14 o[k]adangi d<strong>ar</strong>bo teisė turi privatinės teisės bruožų ... dažniausiaituri būti taikoma analogija su CK. Tai pagrindžia ir CK 1.1straipsnio 3 dalis, nustatanti, kad CK normos d<strong>ar</strong>bo santykiamsyra taikomos tiek, kiek jų nereglamentuoja atskiri įstatymai. 15Tačiau ir LR Civiliniame kodekse konkurencijos ribojimo sut<strong>ar</strong>tims nėraskirta daug vietos. Kodekse nurodoma, kad “[p]rekybos agentas ir atstovaujamasisgali sut<strong>ar</strong>tyje numatyti, kad pasibaigus sut<strong>ar</strong>čiai prekybos agentas ne daugiau kaipdvejus metus nekonkuruos su atstovaujamuoju.” 16Tačiau prekybos agentu LRCiviliniame kodekse laikomas nepriklausomas asmuo, 17 o “[t]ai re<strong>iš</strong>kia, kad t<strong>ar</strong>patstovaujamojo ir prekybos agento- fizinio asmens negali būti d<strong>ar</strong>bo santykių.” 18Tokia nuostata patvirtina, kad ši atstovavimo santykiams taikoma norma nėraskirta d<strong>ar</strong>bo santykių aspektams apibrėžti ir <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo santykių kylančioms13 Rasa Dževeckytė, “Nekonkuravimo g<strong>ar</strong>antijos kol kas tik popierinės”, Verslo žinių priedas: K<strong>ar</strong>jerair vadyba, (2005 03 17, Nr. 11 (171)), p. 2.14 LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas, Žin. (2002, Nr. 64-2569), 9 str. 2 d.15 Ipolitas Nekrošius ir kt., LR D<strong>ar</strong>bo kodekso koment<strong>ar</strong>as, t. 1, (Vilnius: Justitia, 2003), p. 67- 68.16 LR Civilinis kodeksas, Žin. (2000, Nr. 74-2262), 2.164 str. 1d.17 Ten pat, 2.152 str. 1 d.18 Žr. <strong>iš</strong>našą 9: LR Civilinio kodekso koment<strong>ar</strong>as, p. 294.79
situacijoms spręsti. Tuo labiau, kad skirtumas t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bo teisinių santykių irnepriklausomo atstovavimo konkurencijos ribojimo srityje yra pakankamai sv<strong>ar</strong>busir net galima sakyti esminis, 19 o viena <strong>iš</strong> įstatymo analogijos taikymo sąlygų yra“toks teisės normų reguliuojamo ir nereguliuojamo santykio panašumas, kurisleidžia d<strong>ar</strong>yti pagrįstą <strong>iš</strong>vadą, kad analogijos taikymas yra pateisinamas, t.y.nepriešt<strong>ar</strong>auja santykio esmei ir pobūdžiui.” 20 Tokią <strong>iš</strong>vadą patvirtina ir iki 2001metų lapkričio 27 dienos galiojęs LR Prekybos įstatymas, 21 kuriame įv<strong>ar</strong>dijamos dviekonominių santykių subjektų, su kuriais galima sud<strong>ar</strong>yti nekonkuravimosusit<strong>ar</strong>imus grupės: prekybos agentai 22 bei prekybos t<strong>ar</strong>nautojai. 23 Past<strong>ar</strong>uosiusgalima vertinti kaip d<strong>ar</strong>bo santykių dalyvius ir būtent su jais susijusias normas LRAukščiausiasis Teismas kaip analogiją taikė spręsdamas ginčą dėl t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ird<strong>ar</strong>buotojo sud<strong>ar</strong>yto nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo galiojimo. 24 Tuo t<strong>ar</strong>pu minėtosprekybos agento ir jo atstovaujamojo santykius reglamentuojančios normossusit<strong>ar</strong>imui dėl nekonkuravimo pagal analogiją gali būti taikomos tik tuo atveju, jeinekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imas bus vertinamas kaip civilinis santykis, nepaisant to,kad jis sud<strong>ar</strong>omas t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bo santykiais siejamų asmenų.Taigi, analizuojant t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo sud<strong>ar</strong>omų nekonkuravimosut<strong>ar</strong>čių reglamentavimą Lietuvos teisinėje sistemoje, negalima d<strong>ar</strong>yti <strong>iš</strong>vados, kadtokie santykiai yra sureguliuoti tiesioginių LR Civilinio kodekso normų. O tai re<strong>iš</strong>kia,kad palikta spraga, kurią tiek LR Civilinis kodeksas, 25 tiek LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas 26siūlo spręsti naudojant bendruosius teisės principus.Tačiau ir čia sisteminė teisės aktų analizė nepateikia lengvo ir a<strong>iš</strong>kaussprendimo. Vertinant t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo sud<strong>ar</strong>ytus nekonkuravimosusit<strong>ar</strong>imus bei jų galiojimą, <strong>iš</strong>ryškėja ne tik skirtingų teisės šakų susidūrimas, bet19 Kaip jau minėta, d<strong>ar</strong>bo teisiniams santykiams, d<strong>ar</strong> vadinamiems tikruoju atstovavimu, taikomosvisai kitokios konkurencijos sąlygas reglamentuojamčios teisės normos, nei netikrajamatstovavimui, kuomet atstovas veikia kaip nepriklausomas asmuo ir pats prisiima savo veiklosriziką.20Valentinas Mikelėnas ir kt., LR Civilinio kodekso koment<strong>ar</strong>as, Pirmoji knyga: Bendrosiosnuostatos, Pirmasis leidimas, (Vilnius: Justitia, 2001), p. 81.21 LR Prekybos įstatymas, Žin. (1995, Nr.10-204).22 Ten pat, 18 str. ir 20 str. 2 d.23 Ten pat, 11 str. ir 12 str.24 Rimas Jonas Jančiauskas v. UAB “Finlana”, LR Aukščiausiasis Teismas, Civilinių bylų skyrius,(2005, Nr. 3K–3–65).25 Žr. <strong>iš</strong>našą 16: LR Civilinis kodeksas, 1.8 str. 2 d.26 Žr. <strong>iš</strong>našą 14: LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas, 9 str. 4 d.80
ir dviejų esminių principų- jau minėto sut<strong>ar</strong>čių laisvės bei teisės pasirinkti d<strong>ar</strong>bąkonfliktas.27 LR Konstitucijos 48 straipsnyje nurodoma nuostata, kad “[k]iekvienasžmogus gali laisvai pasirinkti d<strong>ar</strong>bą bei verslą…”. 28 Šis tiek konstitucinis, tiekt<strong>ar</strong>ptautinis 29 principas yra įtvirtintas ir LR D<strong>ar</strong>bo kodekse. 30 Ši nuostata jokiu būduneg<strong>ar</strong>antuoja, kad kiekvienas asmuo turės d<strong>ar</strong>bą, kaip ir neužkerta kelio tamtikrais pagrindais apriboti teisę įsid<strong>ar</strong>binti. 31 Tuo t<strong>ar</strong>pu LR Civiliniame kodekseįtvirtintas sut<strong>ar</strong>ties laisvės principas 32 laikomas vienu pagrindinių principų civilinėjeteisėje. Šis principas taip pat nėra absoliutus, kadangi joks susit<strong>ar</strong>imas negalipriešt<strong>ar</strong>auti imperatyvioms teisės normoms: “Kadangi sut<strong>ar</strong>tis yra socialinio žmoniųkooperavimosi teisinė forma, siekiant apsaugoti visuomenės interesus, taip patsilpnesnės šalies interesus įstatyme imperatyvios teisės normos nustato tam tikrassut<strong>ar</strong>ties laisvės ribas.” 33Kyla klausimas, kuris <strong>iš</strong> minėtų principų sv<strong>ar</strong>besnis nagrinėjamojesituacijoje. LR D<strong>ar</strong>bo kodekse įtvirtinta kodekso viršenybės prieš kitus teisės aktusprincipas. 34 Tokia pati nuostata įrašyta ir LR Civiliniam kodekse, 35 bet čia įtvirtintair <strong>iš</strong>imtis, kad d<strong>ar</strong>bo santykius LR Civilinis kodeksas reguliuoja tik tuo atveju, kai tųsantykių nereguliuoja paties LR D<strong>ar</strong>bo kodekso normos. 36 LR D<strong>ar</strong>bo kodeksasnumato, kad negalioja susit<strong>ar</strong>imai dėl d<strong>ar</strong>bo sąlygų, pabloginantys d<strong>ar</strong>buotojopadėtį lyginant su LR D<strong>ar</strong>bo kodekso nustatyta tv<strong>ar</strong>ka, 37 todėl galima d<strong>ar</strong>yti <strong>iš</strong>vadą,kad sut<strong>ar</strong>tis dėl konkurencijos ribojimo priešt<strong>ar</strong>auja esminiams LR D<strong>ar</strong>bo kodeksoprincipams ir, pagal esamą teisinį reglamentavimą, yra negalima kaip d<strong>ar</strong>boteisinius santykius reglamentuojantis susit<strong>ar</strong>imas. Iš kitos pusės, minėta LR D<strong>ar</strong>bokodekso nuostata yra vertinamoji, kadangi tai, <strong>ar</strong> susit<strong>ar</strong>imas dėl nekonkuravimo27 JAV byla: Ridley v. Krout, 180 P.2d 124, 128 (1947), mintis tekste: E. Allan F<strong>ar</strong>nsworth, WilliamF. Young, Contracts: Cases and Materials, Fifth edition, (Westbury, New York: The FoundationPress, Inc., 1995), p. 457.28 Žr. <strong>iš</strong>našą 4: LR Konstitucija, 48 str. 1 d.29 Laisvė pasirinkti užsiėmimą ir teisė įsid<strong>ar</strong>binti įtvirtinta 2000 metų ES Pagrindinių teisių ch<strong>ar</strong>tijos15 str. (Nica, 2000) ir Europos Bendrijos sut<strong>ar</strong>ties 49 str. (Žr <strong>iš</strong>našą 8: Europos Bendrijos steigimosut<strong>ar</strong>tis, 49 str.).30 Žr. <strong>iš</strong>našą 14: LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas, 2 str. 1 d. 2 p.31 Žr. <strong>iš</strong>našą 15: LR D<strong>ar</strong>bo kodekso koment<strong>ar</strong>as, t. 1, p. 24.32 Žr. <strong>iš</strong>našą 16: LR Civilinis kodeksas, 1.2 str. 1d.33 Žr. <strong>iš</strong>našą 20: LR Civilinio kodekso koment<strong>ar</strong>as, Pirmoji knyga, p. 64.34 Žr. <strong>iš</strong>našą 14: LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas, 11 str. 1 d.35 Žr. <strong>iš</strong>našą 16: LR Civilinis kodeksas, 1.3 str. 2 d.36 Ten pat, 1.1str. 3 d.37 Žr. <strong>iš</strong>našą 14: LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas, 94 str. 2 d.81
us nepalankus d<strong>ar</strong>buotojui, priklauso ir nuo paties susit<strong>ar</strong>imo sąlygų, tai yra kąmainais už įsip<strong>ar</strong>eigojimą nekonkuruoti gauna d<strong>ar</strong>buotojas. Čia būtina prisimintisąžiningumo, lygiateis<strong>iš</strong>kumo ir proporcingumo principus, taikomus bet kokiemssut<strong>ar</strong>tiniams santykiams. Tačiau d<strong>ar</strong>bo santykius reglamentuojančiame LR D<strong>ar</strong>bokodekse daugelis normų yra imperatyvios- ribojančios susit<strong>ar</strong>imo laisvę ir ginančiosvienos santykių šalies- d<strong>ar</strong>buotojo- interesus. Taigi nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imasįgytų didesnę teisinę galią priskyrus jį civiliniams santykiams ir priimant civiliniųįstatymų sukuriamą teisinę situaciją.Taip pad<strong>ar</strong>yti galima remiantis LR Civilinio kodekso 6.156 straipsnio 3dalimi, kurioje teigiama, kad “[š]alys turi teisę sud<strong>ar</strong>yti sut<strong>ar</strong>tį, turinčią keliųsut<strong>ar</strong>čių elementų. Tokiai sut<strong>ar</strong>čiai taikomos atskirų rūšių sut<strong>ar</strong>tisreglamentuojančios normos, jeigu ko kita nenumato šalių susit<strong>ar</strong>imas <strong>ar</strong>ba tainepriešt<strong>ar</strong>auja pačios sut<strong>ar</strong>ties esmei.” 38 Tai re<strong>iš</strong>kia, kad net ir d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tyjeesanti nuostata dėl nekonkuravimo gali būti vertinama kaip galiojanti ir sukuriant<strong>iš</strong>alims atitinkamas teises ir p<strong>ar</strong>eigas, jei šią nuostatą vertinsime kaip t<strong>ar</strong>p šaliųsusiklosčiusių civilinių santykių elementą. Tuo labiau, kad minėta nuostata taikomajau po d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimo, kai d<strong>ar</strong>bo santykiai t<strong>ar</strong>p šalių jau būnapasibaigę. 39 “Todėl į tokį susit<strong>ar</strong>imą galima žiūrėti kaip į civilinę sut<strong>ar</strong>tį.” 40Apibendrinant galima d<strong>ar</strong>yti <strong>iš</strong>vadą, kad LR Civilinis kodeksas leidžiasud<strong>ar</strong>yti nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>tis, o LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas tokio susit<strong>ar</strong>imo tiesiogiainedraudžia, todėl tai, <strong>ar</strong> tokį susit<strong>ar</strong>imą konflikto atveju bus galima įgyvendintipasitelkus teismus, priklauso nuo to, kaip toks susit<strong>ar</strong>imas bus suformuluotas irkaip teisės praktikai interpretuos atskiras jo nuostatas.1.3. D<strong>ar</strong>buotojo ir d<strong>ar</strong>bdavio susit<strong>ar</strong>imų dėl nekonkuravimo vietaužsienio valstybių teisės sistemose:Vak<strong>ar</strong>ų valstybėse susit<strong>ar</strong>imai t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo dėlkonkurencijos ribojimo yra labai paplitę ir jų reglamentavimas šių valstybiųteisinėse sistemose yra tikslesnis ir detalesnis bei daugeliu atvejų jau yra38 Žr. <strong>iš</strong>našą 16: LR Civilinis kodeksas, 6.156 str. 3 d.39 D. Baliūnas v. UAB „Kemira Grow“, LR Aukščiausiasis Teismas, Civilinių bylų skyrius, (2003, Nr.3K–7–408), mintis tekste: Žr. <strong>iš</strong>našą 24: Rimas Jonas Jančiauskas v. UAB “Finlana”.40 Žr. <strong>iš</strong>našą 13: Rasa Dževeckytė, p. 2.82
susiformavusi tokių susit<strong>ar</strong>imų taikymo praktika. Kadangi į Lietuvą apt<strong>ar</strong>iamisusit<strong>ar</strong>imai atėjo būtent lygiuojantis į Vak<strong>ar</strong>ų valstybėse susiklosčiusią situaciją,galima tikėtis, kad į Vak<strong>ar</strong>ų valstybių praktiką bus žvelgiama ir tada, kai kilsnea<strong>iš</strong>kumų dėl šių susit<strong>ar</strong>imų įgyvendinimo. Todėl verta paanalizuoti, kuriai teisėssričiai panašūs susit<strong>ar</strong>imai priskiriami.Nors tokiems susit<strong>ar</strong>imams taikomi reikalavimai daugeliu atvejų yrapanašūs, juos reglamentuojančios teisės normos sutinkamos tiek civiliniuose, tiekd<strong>ar</strong>bo santykius reguliuojančiuose teisės aktuose. Olandijos Civiliniame kodekse 41įteisintos d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>tys, o vienintelis jomskeliamas reikalavimas- pakankamas atlygis d<strong>ar</strong>buotojui už tokio susit<strong>ar</strong>imolaikymąsi. 42 Panaši nuostata, tiesa, šiek tiek griežtesnė ir detalesnė, įtvirtinta irItalijos Civiliniame kodekse 43 bei Šveic<strong>ar</strong>ijos Prievolių kodekse (Swiss Code ofObligations). 44 Nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imai taip pat įtvirtinti Danijos 45 ir Švedijos 46Sut<strong>ar</strong>čių aktuose (Contracts act) bei Vokietijos Komerciniame kodekse. 47 Tuo t<strong>ar</strong>pukaimynai lenkai šios situacijos teisinį reguliavimą priskyrė D<strong>ar</strong>bo kodekso sferai. 48Galimybė d<strong>ar</strong>bdaviui suv<strong>ar</strong>žyti d<strong>ar</strong>buotojo veiksmus po to kai d<strong>ar</strong>bo santykiainutrūksta numatyta ir Austrijos D<strong>ar</strong>buotojų akte (Employee’s act). 49 Tiesa,Prancūzijoje, kaip ir Lietuvoje, įstatymai nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imų nereguliuoja,41 Covenant in restraint of competition (Concurrentiebeding) in the Netherlands//, aplankyta 2005 03 15.42 Erika Jovsa, D<strong>ar</strong>buotojas - būsimas konkurentas//, aplankyta 2005 03 24.43 Covenant in restraint of competition (Patto di non concorrenza) in Italy//,aplankyta 2005 03 15.44Swiss Code of Obligations, Art. 340a //,aplankyta 2005 03 24.45 Protection of the employer against competition (Konkurrencebeskyttelse (Arbejdsgivers)) inDenm<strong>ar</strong>k//, aplankyta 2005 03 15.46 Covenant in restraint of competition (Konkurrensklausul) in Sweden//,aplankyta 2005 03 15.47 Dr. Günter Halbach et al., Labour law in Germany: an overview, 4 th revised and extendededition, translated by: Angelika He<strong>ar</strong>kamp et al., (Bonn: The Federal Ministry for Labour and SocialAffairs, 1991), p. 75.48 Žr <strong>iš</strong>našą 42: Erika Jovsa.49 The Basics: Covenants Not to Compete and Trade Secrets in France//, aplankyta 2005 03 15.83
todėl teismai jų galiojimo klausimus sprendžia liberaliai interpretuodami susit<strong>ar</strong>imeįv<strong>ar</strong>dintas sąlygas. 50 Panaši situacija susiklosčiusi ir bendrosios teisės valstybėse-Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kanadoje ir Anglijoje, kur nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>čiųgaliojimo sąlygos- teismų praktikos rezu<strong>lt</strong>atas. 51Tai rodo, kad d<strong>ar</strong>buotojo ir d<strong>ar</strong>bdavio susit<strong>ar</strong>imus dėl nekonkuravimogalima priskirti tiek civilinės, tiek d<strong>ar</strong>bo teisės sričiai. Ne tiek sv<strong>ar</strong>bu, kuriai sričiaiteisinis santykis priskiriamas, kiek sv<strong>ar</strong>bu, kad reguliavimas būtų a<strong>iš</strong>kus ir šalys,sud<strong>ar</strong>ydamos tokį susit<strong>ar</strong>imą, jaustųsi saugios ir užtikrintos dėl jo vėlesnioįgyvendinimo. Būtent tokio a<strong>iš</strong>kumo trūksta Lietuvoje susiklosčiusiam teisiniamapt<strong>ar</strong>iamos situacijos reglamentavimui, tad, taikant ją praktikoje, neužtenkapacituoti vieną civilinio <strong>ar</strong> d<strong>ar</strong>bo įstatymo normą, o būtinos <strong>iš</strong>samios ir ne būtinaiprie vien<strong>ar</strong>eikšmio sprendimo vedančios interpretacijos.2. Nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties turinys ir pagrindiniai jam keliamireikalavimai:2.1. Sut<strong>ar</strong>ties sąlygų tikslumo ir konkretumo sv<strong>ar</strong>ba:Teisinis neapibrėžtumas ir tiesiogiai situaciją reguliuojančių teisės normųtrūkumas sąlygoja tai, kad nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imai dažnai pripažįstamineteisėtais. Konkurencijos v<strong>ar</strong>žymas gali <strong>iš</strong>kreipti situaciją rinkoje, todėl į sukonkurencijos ribojimu susijusius susit<strong>ar</strong>imus dažniausiai žvelgiama su <strong>iš</strong>ankstiniuprieš<strong>iš</strong>kumu. Ir nors ekonominių santykių šalys pačios gali sut<strong>ar</strong>ti dėl jas siejančiųteisių ir p<strong>ar</strong>eigų, tos teisės <strong>ar</strong> p<strong>ar</strong>eigos gali būti pripažintos niekinėmis, jei jospriešt<strong>ar</strong>auja imperatyvioms teisės normoms. Nesant specialių santykįreguliuojančių normų, žvelgiama į bendruosius teisės principus, kuriuos turi atitiktitiek kiekviena atskira susit<strong>ar</strong>imo sąlyga, tiek visas susit<strong>ar</strong>imas kaip bendra visuma.“A<strong>iš</strong>kinant sut<strong>ar</strong>tį, pirmiausia turi būti nagrinėjami sut<strong>ar</strong>ties šalių ketinimai,o ne vien remiamasi pažodiniu sut<strong>ar</strong>ties teksto a<strong>iš</strong>kinimu.” 52 Tad ir vertinantnekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imus, būtina suvokti, ko šalys siekė sud<strong>ar</strong>ydamos tokį50 Restraint on competition (Non-concurrence) in France//,2005 03 15.51 Žr. <strong>iš</strong>našą 49: The Basics: Covenants Not to Compete and Trade Secrets in France.52 Žr. <strong>iš</strong>našą 16: LR Civilinis kodeksas, 6.193 str. 1 d.aplankyta84
susit<strong>ar</strong>imą, <strong>ar</strong> susit<strong>ar</strong>imo sąlygos atitinka abiejų šalių interesus, <strong>ar</strong> nesuteikia vienai<strong>iš</strong> šalių nepagrįsto pranašumo, <strong>ar</strong> nesukuria nereikalingų ir jokiais teisėtaisinteresais nepagrįstų apribojimų. Kalbant apie susit<strong>ar</strong>imą t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>buotojo ird<strong>ar</strong>bdavio, sv<strong>ar</strong>bu įvertinti, kokį teisėtą d<strong>ar</strong>bdavio interesą tokiu susit<strong>ar</strong>imubandoma apsaugoti, koks pasirinktų apsaugos priemonių griežtumas ir ką mainaisuž įsip<strong>ar</strong>eigojimų prisiėmimą gauna d<strong>ar</strong>buotojas.2.2. Pagrindiniai Vak<strong>ar</strong>ų valstybių teisėje įv<strong>ar</strong>dijami reikalavimainekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imams:Esant įstatyminiam reglamentavimui, nurodoma konkrečios sąlygos, kuriasturi atitikti susit<strong>ar</strong>imas, kad jis būtų pripažįstamas teisėtu. Pavyzdžiui, pagalAustrijos teisę, nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imai galios tik tuomet, jei jie ribosd<strong>ar</strong>buotojo veiksmus d<strong>ar</strong>bdavio verslo srityje, truks ne ilgiau nei metus ir sm<strong>ar</strong>kiainepablogins d<strong>ar</strong>buotojo pragyvenimo sąlygų. 53 Vokietijoje pagrindiniu laikomasteisingos kompensacijos reikalavimas. 54 Kompensacija turi būti mokama kasmėnesį po d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimo ir negali būti mažesnė nei pusė buvusiosalgos. 55 Švedijoje nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imai siejami tik su tam tikrų kategorijųd<strong>ar</strong>buotojais- būtent tais, kurie dirba su sv<strong>ar</strong>bia informacija, kuri laikoma verslopaslaptimi. Be to, d<strong>ar</strong>buotojo teisė konkuruoti negali būti suv<strong>ar</strong>žoma ilgiau nei 24mėnesius. 56 Italijos civiliniame kodekse nurodoma, kad nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imaigali turi trukti ne ilgiau nei tris metus, turi būti rašytiniai, riboti konkuravimąkonkrečioje verslo srityje, apsiriboti konkrečia teritorija bei numatyti kompensacijąd<strong>ar</strong>buotojui. 57 Panašios sąlygos įv<strong>ar</strong>dintos ir Danijos 58 bei Belgijos 59 įstatymuose.Analog<strong>iš</strong>kus reikalavimus nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imams įtvirtina irbendrosios teisės šalių teismų praktika. Nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties sąlygos turi būti53 Covenant in restraint of competition (Konkurrenzklausel) in Austria//,aplankyta 2005 03 15.54 Restraint on competition (Wettbewerbsverbot) in Germany//55 Žr. <strong>iš</strong>našą 47: Labour law: an overview, p. 75.56 Žr. <strong>iš</strong>našą 46: Covenant in restraint of competition in Sweden.57 Žr. <strong>iš</strong>našą 43: Covenant in restraint of competition in Italy.58 Žr. <strong>iš</strong>našą 45: Protection of the employer against competition in Denm<strong>ar</strong>k.59 Covenant in restraint of competition (Concurrentieverbod) in Belgium//, aplankyta 2005 03 15.85
pagrįstos ir atitikti šalių ketinimus bei viešąjį interesą. 60 Toks pagrįstumas siejamassu d<strong>ar</strong>buotojo ir d<strong>ar</strong>bdavio interesų subalansavimu, 61 nekonkuravimo sąlygosribotumu veiklos apimties, laiko, teritorijos bei d<strong>ar</strong>bo pobūdžio atžvilgiu. 62 Kaip irbet kuriuose kituose sut<strong>ar</strong>tiniuose santykiuose, tokiose sut<strong>ar</strong>tyse tiek JAV, tiekAnglijoje itin sv<strong>ar</strong>bus kompensavimo d<strong>ar</strong>buotojui už prisiimtus įsip<strong>ar</strong>eigojimus(consideration) elementas. 63 Atskirose jurisdikcijose d<strong>ar</strong> <strong>iš</strong>skiriami lygiaverčiųderybų 64 bei viešojo intereso 65 elementai. O, t<strong>ar</strong>kim, Kalifornijoje nekonkuravimosusit<strong>ar</strong>imai t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo apskritai uždrausti. 66Galima d<strong>ar</strong>yti <strong>iš</strong>vadą, kad pagrindiniai nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imams taikomireikalavimai yra šie:• “Susit<strong>ar</strong>imu turi būti ginami teisėti d<strong>ar</strong>bdavio interesai;• Susit<strong>ar</strong>imas privalo būti taikomas ribotą laiko t<strong>ar</strong>pą ribotojeteritorijoje;• Negalima nepagrįstai nesuv<strong>ar</strong>žyti d<strong>ar</strong>buotojo galimybių susirastid<strong>ar</strong>bą;• Būtina numatyti pakankamą kompensaciją d<strong>ar</strong>buotojui.” 6760 Anglijos byla: Nordenfe<strong>lt</strong> v. Maxim Nordenfe<strong>lt</strong> Guns and Ammunition Co., A.C. 535 (H.L.) (1894),mintis tekste: Deborah Lockton, Employment law, (London: Cavendish Publishing Limited, 1996),p. 261.61 Restatement (Second) of Agency, p<strong>ar</strong>. 393 cmt. E (1958), mintis tekste: Žr. <strong>iš</strong>našą 27: E. AllanF<strong>ar</strong>nsworth, William F. Young, p. 457- 458.62 J. Beatson, Anson’s Law of contract, 27th edition, (New York: Oxford University Press, 1998), p.368-369.63 Francis L. Van Dusen, Jr., Mid-Employment Covenant Not to Compete Held Unenforceable WhenSigned by At-Will Employee, November 2004//, aplankyta 2005 03 18.64 JAV byla: System Concepts, Inc. v. Dixon, 669 P.2d 421, 425-26 (Utah, 1983), mintis tekste:ELECTRICAL DISTRIB. v SFR, INC., U.S. 10th Circuit Court of Appeals.//,aplankyta 2005 03 18.65 Covenants not to compete, Futeral & Brookshire, LLC//, aplankyta 2005 03 18.66 Laurence W. Kessenick, How valid is a covenant not to compete?//, aplankyta2005 03 18.67 Žr. <strong>iš</strong>našą 49: The Basics: Covenants Not to Compete and Trade Secrets in France, vertimasd<strong>ar</strong>bo autoriaus.86
2.3. Lietuvos teisės praktikų nurodomi reikalavimai nekonkuravimosusit<strong>ar</strong>imams:Panašius reikalavimus nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>čių turiniui nurodo ir Lietuvosteisininkai. Norint, kad Lietuvoje sud<strong>ar</strong>ytas nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imas būtųpripažintas teisėtu, jame pat<strong>ar</strong>tina apibrėžti nekonkuravimo laikot<strong>ar</strong>pį ir vietovę,a<strong>iš</strong>kiai nurodyti, kokie d<strong>ar</strong>buotojo veiksmai bus laikomi susit<strong>ar</strong>imo pažeidimu. 68“Visais atvejais toks ribojimas turi būti teisėtas, atitikti protingumo, sąžiningumo,teisingumo principus ir būti adekvatus teikiamai kompensacijai už konkurencijosribojimą.” 69 Vadovaujantis minėtais principais taip pat galima d<strong>ar</strong>yti <strong>iš</strong>vadą, kadteismas, vertindamas nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imą ir jo galiojimą, atsižvelgs ir į tai,kokiems d<strong>ar</strong>bdavio interesams kilęs pavojus bei kokias p<strong>ar</strong>eigas užėmėd<strong>ar</strong>buotojas, su kuriuo buvo sud<strong>ar</strong>ytas susit<strong>ar</strong>imas dėl nekonkuravimo. Tai, jog nesu bet kuriuo d<strong>ar</strong>buotoju gali būti sud<strong>ar</strong>oma nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>tis, akivaizduįvertinus tikslus, dėl kurių tokia sut<strong>ar</strong>tis sud<strong>ar</strong>oma. Juk nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>timisiekiama apsisaugoti nuo sv<strong>ar</strong>bios informacijos nutekėjimo, todėl d<strong>ar</strong>buotojo,kuriam tokia informacija neprieinama, perėjimas dirbti kitur negali ke<strong>lt</strong>i grėsmėsįmonės interesams. Past<strong>ar</strong>ąją sąlygą patvirtina ir tai, kad įmonės vadovo santykiaisu įmone priskiriami prie civilinių santykių, kuriems LR D<strong>ar</strong>bo kodekso numatomosg<strong>ar</strong>antijos netaikomos. 70 Tai re<strong>iš</strong>kia, kad d<strong>ar</strong>bdavys turi daugiau galimybių<strong>iš</strong>sireikalauti <strong>iš</strong> buvusio vadovo tokios sut<strong>ar</strong>ties įgyvendinimo. Vadovaujantis šiaanalogija, galima teigti, kad ir su kitais aukštas p<strong>ar</strong>eigas užimančiais asmenimissud<strong>ar</strong>ytos nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>tys bus teis<strong>iš</strong>kai reikšmingesnės, nei ribojimaspereiti į kitą d<strong>ar</strong>bą pagalbinius d<strong>ar</strong>bus atliekančiam d<strong>ar</strong>buotojui. 71Taigi, sud<strong>ar</strong>ant nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>tis rekomenduojama:• “konkurencijos draudimo sut<strong>ar</strong>tis sud<strong>ar</strong>yti atskiru susit<strong>ar</strong>imu, o ne numatytitai d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tyje;68 Laurynas Ščukas, D<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo konkurencijos draudimo sut<strong>ar</strong>tis, 2004 02 26//, aplankyta 2005 03 18.69 Ten pat.70 Vygaydas Paliūnas v. Radvil<strong>iš</strong>kio rajono savivaldybė, LR Aukščiausiasis teismas, Civilinių bylųskyrius, (2001, Nr. 3K-7-760), mintis tekste: Arūnas Šidlauskas, “Konkurencijos ribojimas d<strong>ar</strong>bosantykiuose”, Apskaitos, audito ir mokesčių aktualijos, (2003 04 28, Nr. 16 (256)), p. 3.71 Žr. <strong>iš</strong>našą 13: Rasa Dževeckytė, p. 1.87
• nustatyti adekvačią konkurencijos ribojimui kompensaciją (tai galėtų būti irtam tikra dalis atlyginimo, mokama kaip <strong>iš</strong>ankstinė kompensacija užkonkurencijos ribojimą pasibaigus d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>čiai);• neriboti konkurencijos daugiau kaip dvejus metus po d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tiespasibaigimo;• tiksliai apibrėžti, kas yra laikoma konkurencijos ribojimu.” 723. Nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo negaliojimo pagrindai ir d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tiesnutraukimo priežastis, kaip pagrindas pripažinti susit<strong>ar</strong>imąnegaliojančiu:3.1. Nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo negaliojimo pagrindai ir LR Civiliniokodekso normos, reguliuojančios sut<strong>ar</strong>tinius santykius:Praeitoje dalyje pateikta nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imų turinio analizėatskleidžia ne tik reikalavimus, kurių privalo laikytis tokių susit<strong>ar</strong>imų sud<strong>ar</strong>inėtojai,bet k<strong>ar</strong>tu p<strong>ar</strong>odo ir pagrindus, dėl kurių tokie susit<strong>ar</strong>imai gali būti pripažintinegaliojančiais. Taigi, susit<strong>ar</strong>imas turi būti tikslus ir a<strong>iš</strong>kus, juo konkurencijos laisvėgali būti apribota tik tam tikrą laiko t<strong>ar</strong>pą ir tam tikroje teritorijoje, tokiu susit<strong>ar</strong>imuturi būti apsaugotas teisėtas d<strong>ar</strong>bdavio interesas, jis gali būti sud<strong>ar</strong>ytas tik susv<strong>ar</strong>bias p<strong>ar</strong>eigas užimančiu asmeniu, kuris, už veiksmų laisvės apribojimą turigauti proporcingą kompensaciją. Neatitinkantis šių kriterijų susit<strong>ar</strong>imas buslaikomas neteisėtu ir nebus įgyvendinamas. Tačiau nea<strong>iš</strong>ku, <strong>ar</strong> sud<strong>ar</strong>ę visusminėtus kriterijus tenkinantį susit<strong>ar</strong>imą, jo šalys galės būti tikros dėl to, kad galėsįgyvendinti jame numatytas teises bei reikalauti, kad kita šalis atliktų savop<strong>ar</strong>eigas.“Bet kuriuo atveju konkurencijos draudimo sut<strong>ar</strong>tys <strong>iš</strong> esmės yra civilinės,todėl joms turi būti taikomos Civilinio kodekso normos.” 73 Tad ir negaliojimopagrindai turi būti siejami su sut<strong>ar</strong>čių negaliojimui skirtomis LR Civilinio kodeksonormomis. “Sandorių negaliojimo instituto tikslas- apsaugoti nukentėjusią sandoriošalį, užtikrinti civilinių teisinių santykių teisėtumą, teisingumą, sąžiningumą ir72 Žr. <strong>iš</strong>našą 3: Laurynas Ščukas, p. 11.73 Žr. <strong>iš</strong>našą 68: Laurynas Ščukas.88
protingumą ir <strong>iš</strong>saugoti civilinių teisinių santykių stabilumą.” 74 Konkurencijąribojančius susit<strong>ar</strong>imus galima įv<strong>ar</strong>dinti kaip priešt<strong>ar</strong>aujančius viešajai tv<strong>ar</strong>kai, kasreikštų, kad toks susit<strong>ar</strong>imas niekinis ir negalioja nuo pat sud<strong>ar</strong>ymo. 75 Tačiau t<strong>ar</strong>pd<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo sud<strong>ar</strong>yti susit<strong>ar</strong>imai yra privataus pobūdžio ir realybėje jųpoveikis viešajam interesui labai menkas, 76 ypač jei suv<strong>ar</strong>žymas nėra per platus irjame numatytos priemonės d<strong>ar</strong>buotojo interesams apginti. Toks susit<strong>ar</strong>imas atitiksir sąžiningumo, teisingumo bei proporcingumo principus, abiejų šalių ketinimus irnepriešt<strong>ar</strong>aus jokiems LR Civiliniame kodekse numatytiems apribojimams laisvaisusit<strong>ar</strong>ti.3.2. LR D<strong>ar</strong>bo kodekso normų įtaka nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imogaliojimui:“Nors nustatant nekonkuravimo įsip<strong>ar</strong>eigojimą būtų galimavadovautis Civilinio kodekso nuostatomis, ... nekonkuravimosusit<strong>ar</strong>imų vis<strong>iš</strong>kai atsieti nuo d<strong>ar</strong>bo santykių negalima, nes jųsud<strong>ar</strong>ymo pagrindas- d<strong>ar</strong>buotojo d<strong>ar</strong>bas pas d<strong>ar</strong>bdavį.” 77Tačiau ir LR D<strong>ar</strong>bo kodekse vienintelis tiesiogiai įv<strong>ar</strong>dintas pagrindas, dėlkurio nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imą būtų galima pripažinti negaliojančiu, yradraudimas sut<strong>ar</strong>timi pabloginti d<strong>ar</strong>buotojo padėtį, 78 o šios nuostatos taikymąnekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imams gali panaikinti susit<strong>ar</strong>imo sąlygos, kuriomis užįsip<strong>ar</strong>eigojimą nekonkuruoti d<strong>ar</strong>buotojui numatoma proporcinga kompensacija.Tiesa, d<strong>ar</strong>bo santykių subjektai negali piktnaudžiauti savo teisėmis, turielgtis protingai, teisingai ir sąžiningai. 79 Vadinasi, net tinkamai suformuluotasut<strong>ar</strong>tis gali būti pripažinta negaliojančia, jeigu jos įgyvendinimas prasilenkia suminėtų principų įgyvendinimu ir <strong>iš</strong>kreipia sut<strong>ar</strong>timi numatytų interesų apsaugospusiausvyrą.74 UAB “Init” v. UAB “P<strong>ar</strong>abolė”, LR Aukščiausiasis Teismas, Civilinių bylų skyrius (2000, Nr. 3K-3-905), citata tekste: Žr. <strong>iš</strong>našą 20: Valentinas Mikelėnas ir kt., p. 179.75 Žr. <strong>iš</strong>našą 16: LR Civilinis kodeksas, 1.81 str. 1 d.76 Viešasis interesas pasire<strong>iš</strong>kia tuo, kad suv<strong>ar</strong>žius d<strong>ar</strong>buotojo galimybę įsid<strong>ar</strong>binti, sumažėja jogalimybės savo d<strong>ar</strong>bu prisidėti prie visuomenės gerovės, <strong>iš</strong>laikyti savo šeimą, skatinti ekonominįvystymąsi.77 Laimonas M<strong>ar</strong>kauskas, Rasos Dževeckytės interviu, Žr. <strong>iš</strong>našą 13: Rasa Dževeckytė, p. 2.78 Žr. <strong>iš</strong>našą 14: LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas, 94 str. 2 d.79 Ten pat, 35 str. 1 d.89
3.2.1. D<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimo priežastys ir jų įtaka nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imogaliojimui:Vienas tokių atvejų, kuomet neužtenka vertinti nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imoturinio, bet būtina pažvelgti ir į konkrečius d<strong>ar</strong>buotojo ir d<strong>ar</strong>bdavio veiksmus yra suatleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo tv<strong>ar</strong>ka susiję klausimai. D<strong>ar</strong>buotojas, <strong>iš</strong>eidamas <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo savonoru, tai d<strong>ar</strong>o įvertinęs aplinkybę, kad jo galimybės įsid<strong>ar</strong>binti kitur yra apribotos.Tad jam žengus tokį žingsnį, jo interesų pažeidimo įžvelgti negalima. Tačiau LRD<strong>ar</strong>bo kodeksas numato visą eilę aplinkybių, kuomet d<strong>ar</strong>bo santykiai nutrūksta ned<strong>ar</strong>buotojo iniciatyva. Vienas tokių atvejų- terminuotos d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties terminosuėjimas. 80 Tuomet d<strong>ar</strong>buotojo interesai nepažeidžiami, nes, jau sud<strong>ar</strong>ydamasd<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tį, jis suvokia d<strong>ar</strong>bo santykių laikinumą. Kitas atvejis- kai d<strong>ar</strong>buotojasatleidžiamas dėl netinkamo savo elgesio. 81 Šiuo atveju d<strong>ar</strong>buotojas irgi negalireikalauti nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties pripažinimo negaliojančia, nes savoprasižengimu pr<strong>ar</strong>ado teisę ginčyti d<strong>ar</strong>bdavio teisę ginti savo interesus.Bet LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas įtvirtina d<strong>ar</strong>bdavio teisę esant sv<strong>ar</strong>bioms, sud<strong>ar</strong>buotojo kvalifikacija, profesiniais gebėjimais, elgesiu d<strong>ar</strong>be, o taip patekonomine, technine <strong>ar</strong> struktūrine situacija d<strong>ar</strong>bovietėje susijusioms aplinkybėmsatleisti d<strong>ar</strong>buotoją <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo <strong>nesant</strong> past<strong>ar</strong>ojo ka<strong>lt</strong>ės. 82 Pačios atleidimo aplinkybėsnagrinėjamam klausimui sv<strong>ar</strong>bios tuo, jog d<strong>ar</strong>bdavys neprasika<strong>lt</strong>usį d<strong>ar</strong>buotojąsavaval<strong>iš</strong>kai atleisti negali, todėl jo sprendimas turi būti pagrįstas ir jokiu būdunere<strong>iš</strong>kia piktnaudžiavimo turimomis teisėmis. Tačiau rezu<strong>lt</strong>atas yra toks, kadneprasižengęs d<strong>ar</strong>buotojas lieka be d<strong>ar</strong>bo, o galimybė vėl įsid<strong>ar</strong>binti apribotanekonkuravimo su jį atleidusiu d<strong>ar</strong>bdaviu susit<strong>ar</strong>imu. Nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imoįgyvendinimas tokiomis aplinkybėmis gali būti siejamas su interesų pusiausvyros<strong>iš</strong>kreipimu, ko pasekoje teismai gali pripažinti susit<strong>ar</strong>imą diskriminuojančiud<strong>ar</strong>buotoją ir atsisakyti jį taikyti.80 Ten pat, 126 str.81 Ten pat, 136 str.82 Ten pat, 129 str. 1 ir 2 d.90
3.2.2. Atleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo formos įtaka nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imų galiojimuiužsienio valstybių teisėje:Užsienio valstybių praktikoje d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimas dažniausiaineįv<strong>ar</strong>dijamas kaip priežastis nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo negaliojimui. Ypatingaigriežtas šiuo klausimu yra Ispanijos įstatymuose įtvirtintas teisinisreglamentavimas, kur tokių susit<strong>ar</strong>imų negaliojimas <strong>iš</strong>skirtinai siejamas tik suesminiais civilinių sut<strong>ar</strong>čių negaliojimo principais, ko pasekoje susit<strong>ar</strong>imas gali būtinetaikomas tik šalims atleidus vienai kitą nuo prisiimtų įsip<strong>ar</strong>eigojimų, kas re<strong>iš</strong>kia,kad d<strong>ar</strong>bdavys privalo mokėti kompensaciją už nekonkuravimą, net jei d<strong>ar</strong>buotojokonkuravimo jis nebelaiko grėsme savo interesams. 83 Taigi, sut<strong>ar</strong>ties negaliojimaskitokiu pagrindu, nei numatytas civiliniame įstatyme (t<strong>ar</strong>p jų ir pagrindu, susijusiusu d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimo priežastimis) nepateisinamas.Tiesa, yra ir <strong>iš</strong>imčių <strong>iš</strong> šios taisyklės. Pagal Austrijos teisę, <strong>atleidęs</strong>d<strong>ar</strong>buotoją <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo <strong>nesant</strong> past<strong>ar</strong>ojo ka<strong>lt</strong>ės, d<strong>ar</strong>bdavys pr<strong>ar</strong>anda teisę reikalautinekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo vykdymo, <strong>iš</strong>skyrus tuos atvejus, kai d<strong>ar</strong>bdavys sutinkavisą nekonkuravimo laikot<strong>ar</strong>pį mokėti d<strong>ar</strong>buotojui visą jo paskutinių mėnesiųatlyginimą. 84 Švedijoje nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imai įgyvendindami tik tuo atveju,kai pats d<strong>ar</strong>buotojas <strong>iš</strong>eina <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo, tuo t<strong>ar</strong>pu d<strong>ar</strong>buotoją <strong>atleidęs</strong> d<strong>ar</strong>bdavyspr<strong>ar</strong>anda teisę riboti jo įsid<strong>ar</strong>binimo galimybes. 85 Šveic<strong>ar</strong>ijos Prievolių kodekseįrašyta nuostata, kad “konkurencijos ribojimo sąlyga tampa negaliojančia, jeid<strong>ar</strong>bdavys atleidžia d<strong>ar</strong>buotoją, nors šis savo veiksmais nedavė tam pagrindo <strong>ar</strong>bajei d<strong>ar</strong>buotojas <strong>iš</strong>ėjo pats dėl priežasčių, susijusių su d<strong>ar</strong>bdavio elgesiu.” 86Bendrosios teisės šalyse d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimas, kaip priežastisnekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties netaikymui, minimas gan retai. Viena <strong>iš</strong> tokių <strong>iš</strong>imčiųvadinamoji“Atkinsono taisyklė”, pagal kurią d<strong>ar</strong>buotojas atleidžiamas nuonekonkuravimo p<strong>ar</strong>eigos, jei d<strong>ar</strong>bdavys pažeidžia d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties sąlygas. 87 Byloje83 Enforcement of restrictive covenants, European labour law bulletin, Freshfields BruckhausDeringer, May 2004//http://www.freshfields.com/practice/epb/publications/newsletters/labourlaw/8445.pdf, aplankyta2005 03 18.84 Žr. <strong>iš</strong>našą 53: Covenant in restraint of competition in Austria.85 Žr. <strong>iš</strong>našą 46: Covenant in restraint of competition in Sweden.86Swiss Code of Obligations, Art. 340c// ,vertimas d<strong>ar</strong>bo autoriaus, aplankyta 2005 03 24.87 Corporate by-laws sufficient to impose noncompetition clause upon employee sh<strong>ar</strong>eholder//, aplankyta 2005 03 15.91
General Billposting Co. v. Atkinson, Anglijos Lordų rūmai nusprendė, kadd<strong>ar</strong>buotojas atleidžiamas nuo p<strong>ar</strong>eigos nekonkuruoti su buvusiu d<strong>ar</strong>bdaviu, jeipast<strong>ar</strong>asis jį atleido nesilaikydamas atleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo procedūros. 88 Ši taisyklėbuvo patvirtinta kitoje byloje, kurioje, be kita ko, d<strong>ar</strong> buvo pridurta, kad šalys galisusit<strong>ar</strong>ti, kokia atleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo tv<strong>ar</strong>ka nebus laikoma sut<strong>ar</strong>ties pažeidimu. 89Tačiau tai nere<strong>iš</strong>kia, kad šalys gali susit<strong>ar</strong>ti dėl to, kad nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imasliks galioti visais atvejais, nepriklausomai nuo to, kaip- teisėtai <strong>ar</strong> neteisėtaid<strong>ar</strong>buotojasbus atleistas. 90 “Atkinsono taisyklė” taip pat taikoma ir tada, kaid<strong>ar</strong>buotojas pats <strong>iš</strong>eina <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo dėl netinkamo d<strong>ar</strong>bdavio elgesio. 91Tačiau visais minėtais atvejais nekonkuravimo sąlygą įgyvendinti negalisavo elgesiu sut<strong>ar</strong>tį <strong>ar</strong> įstatyminius d<strong>ar</strong>bo teisės reikalavimus pažeidusi šalis, o apieteisėtą d<strong>ar</strong>buotojo atleidimą <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo ir su tuo susijusias pasekmes nekalbama. Tairodo, kad nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imas pr<strong>ar</strong>anda teisinę galią ne dėl pačiosatleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo formos, bet dėl vienos <strong>iš</strong> sut<strong>ar</strong>ties šalių (šiuo atveju d<strong>ar</strong>bdavio)veiksmų neteisėtumo. Tai tik patvirtina sut<strong>ar</strong>tinį nekonkuravimo sąlygos pobūdį.Tačiau paanalizavus keletą konkrečių Jungtinių Amerikos Valstijų bendrovėsesud<strong>ar</strong>omų nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imų, akivaizdu, kad atleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo formai joseskirtas nemažas dėmesys. Firmos “Nike” sut<strong>ar</strong>tyje su vadovu nurodoma, kad, jeid<strong>ar</strong>buotojas pats <strong>iš</strong>eis <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo, nekonkuravimo laikot<strong>ar</strong>pį kas mėnesį jam busmokama pusės jo buvusios algos kompensacija, o tuo atveju, jei jis bus atleistaskompensacijosdydis bus prilygintas jo gauto atlygio dydžiui. 92 Tuo t<strong>ar</strong>puvertindami “TechFirm” d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties formą, teisininkai vienu jos trūkumų įv<strong>ar</strong>dijotai, jog joje nenurodyta, kad nekonkuravimo sąlyga bus taikoma tik tuo atveju, jeid<strong>ar</strong>buotojas <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo <strong>iš</strong>eis savo noru. 9388 Anglijos byla: General Billposting Co. v. Atkinson [1909] A.C. 188 (H.L.), mintis tekste:Žr. <strong>iš</strong>našą87: Corporate by-laws sufficient to impose noncompetition clause upon employee sh<strong>ar</strong>eholder.89 Anglijos byla: Rex Stew<strong>ar</strong>d Jeffries P<strong>ar</strong>ker Ginsberg Ltd v P<strong>ar</strong>ker (1988), mintis tekste: MichaelJefferson, Employment law: Lecture notes, 2 nd edition, (London: Cavendish Publishing limited,1995), p. 81- 82.90 Anglijos byla: Owen & Briggs v Oates (1990), mintis tekste: ten pat: Michael Jefferson, p. 82.91 Pavydžiui kai past<strong>ar</strong>asis nemoka atlyginimo, (Žr. ten pat, p. 82).92 Covenant not to compete and non disclosure agreement between Thomas E. Cl<strong>ar</strong>ke and Nike,Inc., 1994 08 31 //, aplankyta2005 03 18.93 Covenants Not To Compete: A Primer //, aplankyta 2005 03 18.92
3.2.3. D<strong>ar</strong>buotojo atleidimą reglamentuojančių normų įtaka nekonkuravimosąlygos įgyvendinimui Lietuvos teisinėje sistemoje:Lietuvoje trūksta tiek įstatyminių normų, tiek teismų praktikos siekiantįvertinti atleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo formos įtaką nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo galiojimui.Nesant LR D<strong>ar</strong>bo kodekse konkrečios tokius susit<strong>ar</strong>imus reglamentuojančiosnormos, nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo priskyrimas d<strong>ar</strong>bo teisės reguliuojamai sričiailabai apribotų jo pritaikymo galimybes, o santykį įvertinus kaip civilinį, nebeliekapagrindo jo galiojimą riboti d<strong>ar</strong>bo teisės normų taikymu.Šios problemos aktualumą patvirtina ir tai, kad Lietuvoje buvo bandymųįstatyminėmis normomis sureglamentuoti nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imus. Seime buvosv<strong>ar</strong>stomas įstatymo projektas, pagal kurį t<strong>ar</strong>p kitų pakeitimų ir papildymų, buvosiūloma įtraukti į LR D<strong>ar</strong>bo kodeksą atskirą straipsnį, tiksliai ir <strong>iš</strong>samiai apibrėžiantįnekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imus, jų taikymo sąlygas ir negaliojimo pagrindus: 94Projekte siūloma leisti d<strong>ar</strong>bo santykių subjektams susit<strong>ar</strong>ti dėl ne ilgiau nei dumetus po d<strong>ar</strong>bo santykių nutraukimo truksiančio draudimo d<strong>ar</strong>buotojui užsiimtid<strong>ar</strong>bdavio verslo sričiai priklausančia veikla, kaip kompensaciją už tai kas mėnesįmokant d<strong>ar</strong>buotojui ne mažesnę nei 40% jo buvusio mėnesinio atlyginimokompensaciją. 95 “D<strong>ar</strong>bdavys su priimamu į d<strong>ar</strong>bą d<strong>ar</strong>buotoju gali su juo sud<strong>ar</strong>ytiatskirą sut<strong>ar</strong>tį, kad nutraukęs d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tį d<strong>ar</strong>buotojas nekonkuruos su d<strong>ar</strong>bdaviu(jo įmone ir/<strong>ar</strong> verslu) bei nedirbs su d<strong>ar</strong>bdaviu konkuruojančių įmonių ir/<strong>ar</strong> verslųnaudai.” 96 Čia akivaizdžiai nurodoma, kad nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imas galios tik tuoatveju, kai d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimo iniciatoriumi bus pats d<strong>ar</strong>buotojas. Be to,projekte įtvirtinta nuostata, kad “[n]ekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imai nutrūksta, jei d<strong>ar</strong>bosut<strong>ar</strong>tis nutraukiama šio kodekso 128 straipsnio numatytais atvejais” 97 , t.y. jei jod<strong>ar</strong>bo vietoje yra ilgalaikė prastova <strong>ar</strong>ba jei d<strong>ar</strong>bdavys du mėnesius <strong>iš</strong> eilėsnesumoka jam atlyginimo. 98 Taigi, d<strong>ar</strong>bdavys, pats nesilaikydamas d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tiessąlygų ir priversdamas d<strong>ar</strong>buotoją ieškotis kito d<strong>ar</strong>bo, pr<strong>ar</strong>anda galimybęįgyvendinti sut<strong>ar</strong>timi jam suteiktas teises. Ir nors a<strong>iš</strong>kindamas past<strong>ar</strong>ąją projekto94 D<strong>ar</strong>bo kodekso 18.2, 52.1, 56.2, 59.2, 60, 90, 127.3, 184.2, 256.1, 268 straipsnių pakeitimo,42.4p., 52.2, 89.1, 129.4, 132, 135, 145 straipsnių pripažinimo netekusiais galios ir 21(1), 107(1)straipsnių papildymo ĮSTATYMO PROJEKTAS (2003 05 26, Nr. IXP-2593).95 Ten pat, 107¹ str96 Ten pat, 107¹ str 1 dalis97 Ten pat, 107¹ str 3 dalis98 Žr. <strong>iš</strong>našą 14: LR D<strong>ar</strong>bo kodeksas, 128 str. 1 d.93
nuostatą Seimo Teisės dep<strong>ar</strong>tamentas priėjo <strong>iš</strong>vados, “kad nekonkuravimosusit<strong>ar</strong>imai galios tais atvejais, kai d<strong>ar</strong>buotojas bus atleidžiamas d<strong>ar</strong>bdavioiniciatyva <strong>nesant</strong> d<strong>ar</strong>buotojo ka<strong>lt</strong>ės” 99 , sisteminė šio įstatymo projekto straipsnioanalizė veda prie kitokios <strong>iš</strong>vados ir labai tiksliai sureglamentuoja atleidimo <strong>iš</strong>d<strong>ar</strong>bo formos įtaką nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imų galiojimui: jei d<strong>ar</strong>bdavys atleidžiad<strong>ar</strong>buotoją <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo, nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imas nustoja galioti, nepriklausomainuo priežasčių, dėl kurių d<strong>ar</strong>bdavys nusprendė atsisakyti d<strong>ar</strong>buotojo paslaugų.Tokia norma pateisinama idėja, kad nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imai skirti <strong>iš</strong>skirtinaid<strong>ar</strong>bdavio interesams apginti, o d<strong>ar</strong>bdavio sprendimas atleisti d<strong>ar</strong>buotoją re<strong>iš</strong>kia,kad d<strong>ar</strong>buotojas d<strong>ar</strong>bdaviui tampa nebereikalingu ir vėlesni d<strong>ar</strong>buotojo veiksmaižalos d<strong>ar</strong>bdaviui pad<strong>ar</strong>yti nebegali. Šią nuostatą patvirtina ir projekte numatytagalimybė d<strong>ar</strong>bdaviui vienašal<strong>iš</strong>kai atsisakyti konkurencijos draudimo ir nutrauktikompensacijos mokėjimą. 100Tačiau kad ir kokį reglamentavimą numato šis įstatymo projektas, joreikšmė yra tik teorinė, nes projektas nebuvo įgyvendintas, o vienas <strong>iš</strong> sv<strong>ar</strong>biųkritikos, tekusios projektui, elementų buvo jį sv<strong>ar</strong>sčiusių institucijų abejonės dėl to,<strong>ar</strong> toks konkurencijos ribojimui d<strong>ar</strong>bo santykiuose kelią atveriantis straipsnisnepriešt<strong>ar</strong>aus konstituciniam laisvės pasirinkti d<strong>ar</strong>bą principui 101 bei panašias teisesd<strong>ar</strong>buotojui įtvirtinančioms t<strong>ar</strong>ptautinėms teisės normoms. 102Atsisakymas inkorporuoti į LR D<strong>ar</strong>bo kodeksą nekonkuravimo ribojimąįteisinančias normas gali būti vertinamas kaip pripažinimas, kad esama teisinėsituacija neturėtų būti vertinama kaip spraga, bet greičiau kaip draudimas d<strong>ar</strong>bosantykių šalims susit<strong>ar</strong>ti klausimais, susijusiais su teisės pasirinkti d<strong>ar</strong>bąapribojimu. O tai d<strong>ar</strong> k<strong>ar</strong>tą patvirtina mintį, kad nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imasteis<strong>iš</strong>kai galimas tik priskyrus jį civilinių santykių reguliuojamai sričiai. O toks99 D<strong>ar</strong>bo kodekso 18.2, 52.1, 56.2, 59.2, 60, 90, 127.3, 184.2, 256.1, 268 straipsnių pakeitimo,42.4p., 52.2, 89.1, 129.4, 132, 135, 145 straipsnių pripažinimo netekusiais galios ir 21(1), 107(1)straipsnių papildymo įstatymo projektui, Teisės dep<strong>ar</strong>tamento <strong>iš</strong>vada, (2003 05 28, Nr. IXP-2593).100 Žr <strong>iš</strong>našą 94: Įstatymo projektas, 107¹ str. 2 d.101 Mintis dėl nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties galimo priešt<strong>ar</strong>avimo LR Konstitucijos 48 straipsniui įv<strong>ar</strong>dintaSeimo teisės dep<strong>ar</strong>tamento <strong>iš</strong>vadoje (Žr <strong>iš</strong>našą 99: Teisės dep<strong>ar</strong>tamento <strong>iš</strong>vada).102 Nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties įtvirtinimo teisėtumo žvelgiant per įsip<strong>ar</strong>eigojimų ES prizmę suabejojoEuropos Teisės dep<strong>ar</strong>tamentas prie LR Vyriausybės (Dėl Lietuvos Respublikos D<strong>ar</strong>bo kodekso 18.2,52.1, 56.2, 59.2, 60, 90, 127.3, 184.2, 256.1, 268 straipsnių pakeitimo, 42.4, 52.2, 89.1, 129.4,132, 135, 145 straiksnių pripažinimo netekusiais galios ir papildymo 21 1 ,107 1 straipsniais įstatymoprojekto (IXP-2593) Europos Sąjungos teisei, Europos teisės dep<strong>ar</strong>tamentas prie LietuvosRespublikos Vyriausybės (2003 08 05, Nr. IXP-2593)).94
priskyrimas reikštų, kad d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimą reglamentuojančios LR D<strong>ar</strong>bokodekso normos negali turėti įtakos tokio susit<strong>ar</strong>imo galiojimui, <strong>iš</strong>skyrus atvejus,kai šalys pačioje sut<strong>ar</strong>tyje nekonkuravimo sąlygos galiojimą susieja su atskiromisd<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties pabaigos priežastimis ir formomis. Situacija gali pasikeisti tiktiesiogiai LR D<strong>ar</strong>bo kodekse įv<strong>ar</strong>dijus t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo sud<strong>ar</strong>omonekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo ribas.Išvados:T<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>buotojo ir d<strong>ar</strong>bdavio sud<strong>ar</strong>omas susit<strong>ar</strong>imas dėl konkurencijosribojimo- tai sut<strong>ar</strong>tinė nuostata, reguliuojanti labai jautrią visuomeninio gyvenimosritį, kadangi juo sukuriama situacija, kurioje kertasi dviejų esminių konstituciniųprincipų- sut<strong>ar</strong>čių laisvės ir teisės pasirinkti d<strong>ar</strong>bą- veikimo sfera. Lietuvoje d<strong>ar</strong>bosantykių siejamų subjektų susit<strong>ar</strong>imo dėl nekonkuravimo galimybės įstatym<strong>iš</strong>kainesureglamentuotos, todėl minėtų principų taikymas yra labai sv<strong>ar</strong>bus siekiantatsakyti į konkrečius su tokių susit<strong>ar</strong>imų galiojimu susijusius klausimus.D<strong>ar</strong>be buvo vertinamas nekonkuravimo sąlygos įgyvendinamumo ryšys suLR D<strong>ar</strong>bo kodekso normomis, reguliuojančiomis d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimopagrindus. Atlikus sisteminę santykį reglamentuojančių teisės aktų analizę,nustačius nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties instituto vietą Lietuvos teisinėje sistemoje beilyginamojo metodo pagalba įvertinus situaciją kitose šalyse, galima d<strong>ar</strong>yti <strong>iš</strong>vadą,kad t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo sud<strong>ar</strong>omos nekonkuravimo sut<strong>ar</strong>ties galiojimasneturėtų būti siejamas su d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimo pagrindais, todėl d<strong>ar</strong>bdavys,<strong>atleidęs</strong> d<strong>ar</strong>buotoją <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo <strong>nesant</strong> past<strong>ar</strong>ojo ka<strong>lt</strong>ės, nepr<strong>ar</strong>anda teisės reikalauti<strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>buotojo, kad šis laikytųsi sut<strong>ar</strong>tinių konkurencijos ribojimo sąlygų.Kadangi LR D<strong>ar</strong>bo kodekse nėra konkrečių normų, reguliuojančių tokiopobūdžio susit<strong>ar</strong>imus, o imperatyviomis normomis yra apribota galimybė susit<strong>ar</strong>tidėl sąlygų, apsunkinančių d<strong>ar</strong>buotojo situaciją lyginant su paties kodeksonustatytu režimu, teis<strong>iš</strong>kai nekonkuravimo sąlyga galima tik priskyrus ją civiliniųsantykių sričiai. Nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo priskyrimą civilinių santykių sričiaipatvirtina ir tai, kad pasiūlymas įtraukti į LR D<strong>ar</strong>bo kodeksą normą, reguliuojančiątokius susit<strong>ar</strong>imus buvo įvertintas kaip priešt<strong>ar</strong>aujantis t<strong>ar</strong>ptautiniam irkonstituciniam laisvės pasirinkti d<strong>ar</strong>bą principui.95
Kita vertus, ir pačiame LR Civiliniame kodekse atstovavimo teisiniamssantykiams skirtos nekonkuravimo normos neatitinka d<strong>ar</strong>buotoją ir d<strong>ar</strong>bdavįsiejančių santykių pobūdžio. Todėl remtis galima tik pagrindiniais sut<strong>ar</strong>čiųsud<strong>ar</strong>ymo principais, kurie ir nustato panašių susit<strong>ar</strong>imų galiojimo ribas.Tačiau priskyrus nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imus civilinei teisei, jų galiojimo <strong>ar</strong>negaliojimo nebegalima sieti su atskiromis LR D<strong>ar</strong>bo kodekso normomis, t<strong>ar</strong>p jų irnormomis, reguliuojančiomis d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimo sąlygas ir formas.Nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo negaliojimas ir teismų atsisakymas tokiussusit<strong>ar</strong>imus priverstinai įgyvendinti turi būti siejamas su pačios sut<strong>ar</strong>ties turiniu.Sut<strong>ar</strong>tyje privalo būti nustatyta pusiausvyra t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo interesųd<strong>ar</strong>bdaviointeresas turi būti ginamas kuo mažiau suv<strong>ar</strong>žant d<strong>ar</strong>buotojo veiksmus(ribojant nekonkuravimo įsip<strong>ar</strong>eigojimą verslo srities, teritorijos, laiko ir d<strong>ar</strong>buotojųkategorijų atžvilgiu) past<strong>ar</strong>ajam nustatant sąžiningą kompensaciją už prisiimtusįsip<strong>ar</strong>eigojimus.Net ir vertinant LR D<strong>ar</strong>bo kodekso požiūriu, d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties nutraukimoinstitutas sureglamentuotas taip, kad nepažeistų d<strong>ar</strong>buotojo interesų. Įtvirtintagalimybė d<strong>ar</strong>bdaviui atleisti d<strong>ar</strong>buotoją <strong>nesant</strong> past<strong>ar</strong>ojo ka<strong>lt</strong>ės yra apribotasv<strong>ar</strong>bių aplinkybių elementu, kuris neleidžia d<strong>ar</strong>bdaviui piktnaudžiauti savoteisėmis, paverčia atleidimo <strong>iš</strong> d<strong>ar</strong>bo sprendimą objektyviu ir sumažinanekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imu įtvirtintos šalių interesų pusiausvyros <strong>iš</strong>kreipimą.Vak<strong>ar</strong>ų valstybėse pastebimas tikslesnis ir a<strong>iš</strong>kesnis nekonkuravimosusit<strong>ar</strong>imų reglamentavimas, dėl ko priskyrimas tokių susit<strong>ar</strong>imų vienos <strong>ar</strong> kitos –civilinės <strong>ar</strong> d<strong>ar</strong>bo - teisės sričiai nėra toks sv<strong>ar</strong>bus, kadangi tiek tokių susit<strong>ar</strong>imųtaikymo, tiek jų pripažinimo negaliojančiomis taisyklės yra tiksliai įv<strong>ar</strong>dintos teisėsaktuose. Analizuotų Vak<strong>ar</strong>ų valstybių pavyzdžiai patvirtino, kad į d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tiesnutraukimo formą, kaip pagrindą nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imo negaliojimui, yražvelgiama tik tuomet, kai tokia norma yra tiesiogiai numatyta įstatyme. Kitu atvejususit<strong>ar</strong>imas gali būti pripažintas negaliojančiu tik paties susit<strong>ar</strong>imo turinionetobulumo pagrindu.Galima d<strong>ar</strong>yti <strong>iš</strong>vadą, kad d<strong>ar</strong>be <strong>iš</strong>ke<strong>lt</strong>a hipotezė pasitvirtino: kadangisusit<strong>ar</strong>imas dėl nekonkuravimo priskirtinas civilinių santykių sričiai, d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>tiesnutraukimo formas reglamentuojančios normos neturi įtakos tokio susit<strong>ar</strong>imo96
galiojimui, o situacija pasikeisti galėtų tik LR D<strong>ar</strong>bo kodeksą papildžius straipsniu,įtvirtinančiu nekonkuravimo susit<strong>ar</strong>imų t<strong>ar</strong>p d<strong>ar</strong>bdavio ir d<strong>ar</strong>buotojo institutą,kuriame tokių susit<strong>ar</strong>imų galiojimas būtų susietas su d<strong>ar</strong>bo sut<strong>ar</strong>ties pabaigąreglamentuojančiomis kodekso normomis.97