Obelų Å¡aknies kaklelio puvinio įtaka vegetatyvinių - SodininkystÄ ir ...
Obelų Å¡aknies kaklelio puvinio įtaka vegetatyvinių - SodininkystÄ ir ...
Obelų Å¡aknies kaklelio puvinio įtaka vegetatyvinių - SodininkystÄ ir ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
metais atlikus obelų poskiepių populiacijų tyrimus, išaiškinta, kad atsparumo šaknies<br />
<strong>kaklelio</strong> puviniui sk<strong>ir</strong>tumai tarp populiacijų iš dalies priklauso nuo genetinės prigimties<br />
(Smit, Labuschagne, 2004), todėl ats<strong>ir</strong>anda galimybė selekcijos būdu atrinkti atsparius<br />
ar net imunius puviniui poskiepius. Vienos stipriausių pasaulyje poskiepių selekcijos<br />
grupių Cornell – Geneva tyrimų stoties programoje buvo numatyta sukurti obelų poskiepius,<br />
imunius daugeliui ligų <strong>ir</strong> bakterijų, tarp jų – <strong>ir</strong> pašaknio ligoms (Johnson <strong>ir</strong><br />
kt., 2001; Robinson <strong>ir</strong> kt., 2003). Šiuo metu jau išvesti du atsparūs poskiepiai – G.41<br />
<strong>ir</strong> G.935 – <strong>ir</strong> t<strong>ir</strong>iama daugelis kitų (Robinson <strong>ir</strong> kt., 2004, 2006).<br />
Lietuvoje nuoseklių Phytophthora genties d<strong>ir</strong>vos ligos sukėlėjų rūšių sudėties,<br />
jų sukeliamų puvinių pavojingumo bei paplitimo, obelų poskiepių jautrumo tyrimų<br />
nebuvo daryta. Šiuo metu verslinėje sodininkystėje <strong>ir</strong> dauginant augalus naudojama<br />
įva<strong>ir</strong>ios kilmės dauginamoji medžiaga, dažnai introdukuota iš kitų šalių. Įvežtinė<br />
medžiaga gali būti potencialiai pavojinga šaknų <strong>kaklelio</strong> puviniui paplisti <strong>ir</strong> padaryti<br />
ekonominės žalos. Todėl poskiepių atsparumo tyrimai yra aktualūs <strong>ir</strong> teoriniu, <strong>ir</strong><br />
praktiniu požiūriu.<br />
Darbo tikslas – nustatyti pagrindinių obelų poskiepių atsparumą šaknies <strong>kaklelio</strong><br />
puviniui, ligos poveikį vertinant biometriniais požymiais.<br />
Tyrimo objektas, metodai <strong>ir</strong> sąlygos. Tyrimai atlikti 2006–2008 m. Lietuvos<br />
sodininkystės <strong>ir</strong> daržininkystės institute. T<strong>ir</strong>ti penki vegetatyviniai obelų poskiepiai:<br />
vidutinio augumo MM.106 <strong>ir</strong> B.118, žemaūgiai M.9, P 60 <strong>ir</strong> B.396. Tyrimuose ex situ<br />
po 48 vnt. kiekvienos rūšies poskiepių buvo pasodinta vegetacinėje aikštelėje į vegetacinius<br />
indus. 40 poskiepių buvo d<strong>ir</strong>btinai užkrėsti. Užkrėtimui naudoti 5 × 5 mm<br />
PDA terpės gabaliukai su Phytophthora cactorum izoliatu Nr. 1 <strong>ir</strong> uždėti ant poskiepio<br />
pašaknio zonoje padaryto pjūvio bei aprišti parafilmu. Phytophthora cactorum izoliatas<br />
Nr. 1 buvo išsk<strong>ir</strong>tas 2005 m. iš stipriai pažeistų derančių obelų šaknų, atvežtų<br />
iš Panevėžio rajono vaismedžių sodo. Grynoji kultūra buvo palaikoma laboratorijoje<br />
ant PDA mitybinės terpės Petri lėkštelėse, laikant jas tamsoje ± 5 °C temperatūroje.<br />
Kontrolė – neužkrėsti poskiepiai. P<strong>ir</strong>ma apskaita daryta praėjus trims, o antra – keturiems<br />
mėnesiams po užkrėtimo. Apskaitų metu įvertinti biometriniai poskiepių rodikliai:<br />
bendra šviežia masė (g), šviežios masės pasisk<strong>ir</strong>stymas tarp poskiepio organų:<br />
šaknų, stiebo, lapų, ūglių (g). Duomenų dispersinė analizė atlikta „Anova“ kompiuterine<br />
programa, sk<strong>ir</strong>tumai tarp variantų įvertinti Fišerio kriterijumi.<br />
Rezultatai. Neužkrėsti vidutinio augumo grupei priklausantys poskiepiai MM.106<br />
<strong>ir</strong> B.118 augo sparčiau nei žemaūgiai poskiepiai M.9, P 60 <strong>ir</strong> B.396. Per vieną vegetacijos<br />
sezoną MM.106 <strong>ir</strong> B.118 poskiepių bendra masė didėjo vidutiniškai 115–120 proc.,<br />
o žemaūgių poskiepių – 93–102 proc. (1 pav.). Augimo sk<strong>ir</strong>tumai tarp poskiepių praėjus<br />
3 <strong>ir</strong> 4 mėnesiams išliko tokie patys.<br />
Šaknies <strong>kaklelio</strong> puviniu užkrėstų sk<strong>ir</strong>tingų poskiepių šviežios masės prieaugis<br />
lauke sk<strong>ir</strong>tingu apskaitos laiku buvo nevienodas. P<strong>ir</strong>mosios apskaitos metu labiausiai<br />
padidėjo B.118 <strong>ir</strong> M.9 poskiepių šviežia masė (2 pav.). Iš esmės mažesnis buvo<br />
MM.106 <strong>ir</strong> P 60 poskiepių šviežios masės prieaugis – atitinkamai tik 18 <strong>ir</strong> 25 proc.<br />
Poskiepis B.396 užėmė tarpinę padėtį <strong>ir</strong> iš esmės skyrėsi nuo daugiausia <strong>ir</strong> mažiausiai<br />
priaugusių poskiepių. Antrosios apskaitos metu, t. y. vegetacijos pabaigoje, santykis<br />
tarp poskiepių pasikeitė. Didžiausias buvo B.118 <strong>ir</strong> B.396 poskiepių procentinis masės<br />
prieaugis – didesnis kaip 50 proc., o mažiausias (kaip <strong>ir</strong> p<strong>ir</strong>mosios apskaitos metu) –<br />
MM.106 <strong>ir</strong> P 60 poskiepių. M.9 poskiepis iš esmės nesiskyrė nei nuo vienos, nei nuo<br />
kitos poskiepių grupės.<br />
30