SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
2009 m. Europos ataskaita dėl vystymosi<br />
5 SKYRIUS<br />
SILPNUMAS IR ATSPARUMAS<br />
Socialinės ir ekonominės sistemos atsparumas priklauso nuo jos lygmenų – namų ūkių, bendruomenių<br />
ir šalies – gebėjimo prisitaikyti prie vidinių ir išorinių sukrėtimų. Šio vystymosi aspekto nebegalima<br />
ignoruoti. Atsparumo stiprinimas ir palaikymas didina žmonių gerovę. Statiškame pasaulyje tai, kiek<br />
socialinės sistemos arba grupės nariai valdo savo likimą, priklauso nuo narystės teikiamų teisių, tapatumo,<br />
sprendimų galios ir problemų sprendimo mechanizmų. Atskirų narių gebėjimas siekti savo tikslų ir<br />
troškimų, priklauso nuo to, kaip grupė:<br />
• Kuria savo narių vienybę ir užtikrina minimalius išteklius, paslaugas ir teises.<br />
• Leidžia savo nariams veikti normatyvinės sistemos rėmuose.<br />
• Turi institucinius mechanizmus šių narių problemoms spręsti.<br />
• Suteikia savo nariams įtakos grupės valdyme 1<br />
.<br />
Kintančiame pasaulyje socialinės ir ekonominės sistemos keičiasi ir gali būti veikiamos sukrėtimų. Taigi pajėgumas palaikyti ir<br />
pertvarkyti šias sąlygas suteikia jų nariams galimybę laikui bėgant panaudoti savo gebėjimus. Kitaip sakant, jei socialinės sistemos<br />
pajėgumas skatina jos narių gerovę, jos atsparumas sustiprins šios funkcijos ilgaamžiškumą.<br />
Kaip atskirose visuomenėse stiprinamas atsparumas ir kuriais komponentais bei mechanizmais jis pagrįstas? Yra du argumentai:<br />
1. Tinkamai funkcionuojanti valstybė remia socialinės ir ekonominės sistemos atsparumą, nes jis stiprina žmonių galimybes<br />
stabilumo ir ypač sunkmečio laikotarpiais.<br />
2. Socialinėje ir ekonominėje sistemoje adaptacijos prie vykstančių pokyčių procesus valdo ne vien valstybės institucijos. Visose<br />
visuomenėse nevalstybiniai veikėjai plėtoja nuosavas saviorganizacijos, prisitaikymo ir mokymosi gebėjimus bei sistemas.<br />
Pilietinių visuomenių atsparumo šaltiniai apima socialinę sanglaudą ir tinklus, socialinę atmintį 2 , abipusio pasitikėjimo ryšius,<br />
nuobaudų už įstatymų pažeidimus ryšius, ekonominę veiklą reguliuojančias neoficialias ir privačias institucijas, teises naudoti<br />
išteklius ir ginčų sprendimo būdus.<br />
Silpnos valstybinės institucijos gal egzistuoti greta atsparių visuomenių, bet rezultatas greičiausiai neatneš didelės socialinės<br />
naudos ir stabilumo. Atvirkščiai, silpna valstybė yra linkusi ardyti pilietinės visuomenės sistemų ir visos socialinės ir ekonominės<br />
sistemos atsparumą. Tuo tarpu atsparūs namų ūkiai, bendruomenės ir pilietinės visuomenės gali padėti apsaugoti gyventojus nuo<br />
valstybės silpnumo pasekmių.<br />
Į pietus nuo Sacharos esančios Afrikos pilietinės visuomenės kūrybiškai prisitaikė prie pasikartojančių krizės laikotarpių ir sukūrė<br />
sudėtingus ir giliai įsišaknijusius išgyvenimo, problemų sprendimo ir prisitaikymo mechanizmus pradedant šeimyninėmis bei<br />
bendruomeninėmis draudimo sistemomis ir baigiant tradiciniu kaimo žemės valdymu.<br />
Nepaisant šių atsparumo mechanizmų ir nevalstybinių veikėjų bandymų iš dalies papildyti arba pakeisti valstybės paslaugas ir<br />
funkcijas, pilietinėms visuomenėms nepavyksta visiškai sušvelninti politinių, ekonominių ir klimato sukrėtimų pasekmių arba<br />
valstybės silpnumo padarinių žmonėms ir plėtrai.<br />
1<br />
Stinchcombe 1975.<br />
2<br />
Folke 2006.<br />
71<br />
DĖL<br />
EUROPOS ATASKAITA<br />
VYSTYMOSI