SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
2009 m. Europos ataskaita dėl vystymosi<br />
Valstybių silpnumas Afrikoje Į pietus nuo Sacharos: kaina ir iššūkiai<br />
• Pajėgumų sunykimas: kai sunyksta valstybės tiekimo pajėgumai ar jiems kyla pavojus sunykti, maisto krizė tikėtina labiau.<br />
Nepakankamas pagrindinių paslaugų teikimas gali sukelti šĮ rezultatą. Silpnos valstybės institucijos gali būti mažiau pajėgios<br />
sukurti mechanizmus, galinčius užtikrinti prieigą prie maisto neturtingiesiems arba galinčius apsaugoti gyventojus (ir vartotojus, ir<br />
gamintojus) nuo pasaulinių maisto kainų svyravimų ar nuo kitų maisto šaltinių ir kiekių pakitimų, kaip antai ciklinio apsirūpinimo<br />
maistu neužtikrinimo dėl tam tikrų ekonominių veiklų sezoniškumo.<br />
• Valdžios sunykimas: kai sunyksta valstybės valdžia, kliūtys maisto paskirstymo sistemose ir nesugebėjimas apsaugoti produktyvius<br />
išteklius ūkio gamybai bei platinimui gali sukelti maisto krizes ir humanitarines ypatingąsias padėtis.<br />
• Teisėtumo sunykimas: socialinių apsaugos sistemų įgyvendinimas priklauso ne tik nuo gebėjimų, bet taip pat ir nuo valstybės<br />
pasiryžimo bei atsakingumo. Kai kurios tipinės neteisėtų valstybės institucijų ypatybės (veiksmingų demokratijos formų trūkumas,<br />
priešininkų ar gyventojų grupių persekiojimas, svarbus karinių pajėgų vaidmuo vyriausybėje, žiniasklaidos kontrolė) gali kelti<br />
grėsmę didelių gyventojų grupių aprūpinimui maistu. Pasak Nobelio premijos laureato Amartya Sen, pavyzdžiui, laisvoji spauda<br />
yra svarbi informacijai apie maisto krizes paskleisti ir ji padeda priversti vyriausybę, kad ši būtų atsakinga už teisių Į maistą<br />
apsaugojimą ir užtikrinimą 48 .<br />
Todėl valstybių silpnumas ir apsirūpinimo maistu neužtikrinimas yra glaudžiai susiję (1.3 lentelė). Į pietus nuo Sacharos esančiose<br />
silpnose Afrikos šalyse vidutinis maisto suvartojimas buvo 2093 kcal vienam asmeniui, palyginti su 2303 kitose Į pietus nuo Sacharos<br />
esančiose Afrikos šalyse, o nepakankamos mitybos paplitimas buvo 8 procentais didesnis (35 %, palyginus su 23 %). Prastos<br />
mitybos rodikliai nėra vien vidutiniškai žemesni silpnose šalyse, bet jie taip pat siekia dramatiškas didžiausias vertes: daugumoje<br />
Į pietus nuo Sacharos esančių silpnų Afrikos šalių nepakankamos mitybos lygiai yra virš 40 %, pakylantys iki 68 % Eritrėjoje ir 76 %<br />
Kongo Demokratinėje Respublikoje 49 . 2008 m. Pasauliniame bado indekse, sudėtiniame indekse, kurĮ parengė Tarptautinis maisto<br />
politikos tyrimų institutas, siekdamas išmatuoti badą ir prastą mitybą50, atkreipiamas dėmesys Į nepaprastai keliančią nerimą<br />
arba keliančią nerimą apsirūpinimo maistu ir mitybos padėtĮ 25-iose Į pietus nuo Sacharos esančiose Afrikos šalyse, iš jų 16 yra<br />
mūsų naudojamame silpnų valstybių sąraše. Taip pat ir pasauliniu lygmeniu iš 10 šalių, kurių apsirūpinimo maistu neužtikrinimas<br />
pablogėjo nuo 20-ojo amžiaus dešimtojo dešimtmečio, yra šešios Į pietus nuo Sacharos esančios silpnos Afrikos šalys 51 (Burundis,<br />
Komorai, Kongo Demokratinė Respublika, Bisau Gvinėja, Liberija ir Zimbabvė). Šie argumentai rodo, kad valstybės silpnumas dažnai<br />
pablogina apsirūpinimo maistu ir mitybos padėtį.<br />
48<br />
Drèze ir Sen 1989.<br />
49<br />
FAO 2008.<br />
50<br />
GHI derina tris vienodos svarbos rodiklius: nepakankamai besimaitinančiųjų procentinę proporciją su visų gyventojų skaičiumi, per mažo svorio vaikų iki<br />
penkerių metų paplitimą; ir jaunesnių nei penkerių metų vaikų mirtingumo normą. 2008 GHI duomenys yra iš 2001–2006 m., o 1990 GHI duomenys yra iš<br />
1988–1989 m. (IFPRI 2008).<br />
51<br />
IFPRI 2008.<br />
25<br />
DĖL<br />
EUROPOS ATASKAITA<br />
VYSTYMOSI