SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
SILPNUMO ĮVEIKIMAS AFRIKOJE - European Commission - Europa
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
2009 m. Europos ataskaita dėl vystymosi<br />
Valstybės stiprinimas ir socialinė sanglauda<br />
Kitas mechanizmas, skirtas donorų veiksmams Pietų Sudane derinti, buvo šešių šalių Juboje įkurta Jungtinė donorų komanda<br />
(JDK). Vidutinės trukmės vertinimas parodė, kad komandai Pietų Sudane pavyko paskatinti atsakomybės augimą ir sustiprinti<br />
donorų suderinamumą su vyriausybės politika. Tačiau JDK žymiai prasčiau sekėsi laikytis EBPO-PVK pažeidžiamų valstybių<br />
principų. 29 Ypač komandos partneriams nesisekė dirbti pagal bendras politikos gaires, laikantis bendrų plėtros ir diplomatinių<br />
tikslų bei požiūrių. Dėl to joms nepavyko išvengti augančio dvišalių programų skaičiaus.<br />
Dėl projektų paplitimo Pietų Sudane ir toliau buvo sunku koordinuoti pagalbą, o komanda negalėjo nuosekliai ir tvariai<br />
stiprinti valstybės. 30 Techninės konsultacijos žemės politikos klausimais ir ginčų dėl žemės sprendimai buvo ypač prastai<br />
koordinuoti ir neretai prieštaravo vieni kitiems. 31 Jungtinė donorų komanda, kaip ir daugelis kitų Pietų Sudane veikiančių<br />
tarptautinių organizacijų, taip pat turėjo sunkumų pritraukti ir išlaikyti atitinkamus gebėjimus ir patirtĮ turinčius darbuotojus,<br />
ir tai kenkė jos rezultatams. 32<br />
Pagrindinis tarptautinės bendruomenės tikslas Pietų Sudane – valstybės stiprinimas – yra didžiulis iššūkis, nes reikia<br />
nuo pamatų sukurti oficialias valdžios struktūras. Dedamos bendros pastangos sukurti Pietų Sudano Vyriausybės<br />
administracinĮ aparatą, bet dažniausiai taikomas metodas „iš viršaus Į apačią“. Daugiausiai dėmesio skiriama institucijų<br />
kūrimui bei Juboje įsikūrusios centrinės valdžios administracinių gebėjimų stiprinimui, ir daug mažiau sprendžiami teisėtumo<br />
bei atskaitomybės klausimai. 33 Šiek tiek pažangos pasiekta kuriant regionines ir valstybines struktūras, bet svarbiausiųjų<br />
paslaugų teikimas vis dar labai ribotas, ir daugelyje vietų veši korupcija. 34<br />
Nacionaliniai ir tarptautiniai veikėjai supranta Pietų Sudano vyriausybės suformavimą kaip galimybę Pietų Sudanui pereiti<br />
nuo pasyvaus išorės humanitarinės pagalbos priėmimo prie šalies mastu vadovaujamo atsigavimo bei plėtros programų<br />
rengimo, finansavimo ir įgyvendinimo. Donorai atitinkamai padidino savo indėlius Į ilgalaikio atsigavimo bei plėtros<br />
finansavimą ir sumažino humanitarinę pagalbą. Tai vyksta nepaisant augančių humanitarinių poreikių, vis dar per mažo<br />
Pietų Sudano vyriausybės pajėgumo juos tenkinti ir prastai veikiančių ilgalaikio finansavimo mechanizmų.<br />
Tradicinė pagalbos architektūra dar kartą parodė, kad ji nelabai tinkama situacijose, kai tuo pačiu metu teikiama humanitarinė<br />
ir plėtros pagalba. Kaip ir daugelyje kitų „pokonfliktinių“ situacijų, Pietų Sudane reikia tęsti tiesioginĮ paslaugų teikimą ir<br />
tuo pačiu metu stiprinti vyriausybės pajėgumą, ypač siekiant užkirsti kelią rimtesnėms nelaimėms, kaip antai choleros<br />
epidemijos protrūkiams arba maisto krizėms.<br />
Vienas svarbiausių tikslų siekiant taikos taip pat yra stabilumo skatinimas. Strategijas ir programas šiam tikslui pasiekti reikia<br />
kurti taip, kad kartu būtų stiprinama valstybė, išlaikant pusiausvyrą tarp nacionalinių saugumo institucijų kūrimo ir išorės<br />
veikėjų, kaip antai taikos palaikymo misijų, vaidmens. Jungtinių Tautų taikos palaikymo misija Sudane (UNMIS), įgaliota<br />
Pietų Sudane stebėti VTS įgyvendinimą, yra svarbi tarptautinių veiksmų šiame regione dalis.<br />
UNMIS sudaro didžiulės karinės pajėgos, dislokuotos visame Pietų Sudane ir pereinamosiose teritorijose. Bet dėl nelanksčių<br />
įgaliojimų (kurie dažnai interpretuojami per siaurai) ir vidaus saugumo gairių, ši misija pernelyg vengia rizikuoti ir yra<br />
pernelyg neveiksni. Daugelyje vietų ji nereguliariai stebi realius ir galimus konfliktus, o Nusiginklavimo, demobilizavimo ir<br />
reintegravimo programos buvo atidėtos arba sulaukė pasipriešinimo. 35 Kitos saugumo problemos, kaip antai Sudano Liaudies<br />
Išsilaisvinimo armijos pertvarkymas Į profesionalią kariuomenę, policijos pajėgų mokymas ir smurtas tarp bendruomenių,<br />
taip pat buvo sprendžiamos prastai arba pavėluotai. Daugelis UNMIS kareivių neturi reikiamų kalbinių gebėjimų, kad galėtų<br />
susikalbėti tarpusavyje, nešnekant jau apie bendravimą su vietiniais gyventojais. Dėl to karinių stebėtojų kontaktai su<br />
bendruomenėmis geriausiu atveju yra fragmentiški. Teigiama, kad UNMIS pasiekimai labai menki, palyginus su jai skiriamais<br />
ištekliais. Skirtumas tarp taikos palaikymo misijai skiriamų tarptautinių išlaidų ir Pietų Sudanui teikiamos pagalbos iš tiesų<br />
yra stulbinamas. 36<br />
29<br />
Bennet et al. 2009.<br />
30<br />
Bennet et al. 2009.<br />
31<br />
Pantuliano et al. 2008.<br />
32<br />
Bennet et al. 2009.<br />
33<br />
Haslie ir Borchgrevink 2007.<br />
34<br />
Bennet et al. 2009.<br />
35<br />
Vaux et al. 2008.<br />
36<br />
Vaux et al. 2008.<br />
99<br />
DĖL<br />
EUROPOS ATASKAITA<br />
VYSTYMOSI