Dvarų kultūra – Lietuvos kultūros dalis. Zavišos. - Panevėžio rajono ...
Dvarų kultūra – Lietuvos kultūros dalis. Zavišos. - Panevėžio rajono ...
Dvarų kultūra – Lietuvos kultūros dalis. Zavišos. - Panevėžio rajono ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Panevėžio</strong> <strong>rajono</strong> savivaldybės administracija<br />
<strong>Dvarų</strong> <strong>kultūra</strong> <strong>–</strong> <strong>Lietuvos</strong> <strong>kultūros</strong> <strong>dalis</strong>.<br />
<strong>Zavišos</strong><br />
Konferencijos, įvykusios 2009 m. balandžio 17 d.,<br />
pranešimų tezės<br />
Panevėžys 2009
<strong>Panevėžio</strong> <strong>rajono</strong> savivaldybės administracija<br />
<strong>Dvarų</strong> <strong>kultūra</strong> <strong>–</strong> <strong>Lietuvos</strong> <strong>kultūros</strong> <strong>dalis</strong>.<br />
<strong>Zavišos</strong><br />
Konferencijos, įvykusios 2009 m. balandžio 17 d.,<br />
pranešimų tezės<br />
Panevėžys 2009
UDK 908.474.5 (063)<br />
DV 11
<strong>Zavišos</strong><br />
Petras Juknevičius<br />
Zavišų giminė nuo seno žinoma <strong>Lietuvos</strong> Didžiojoje<br />
kunigaikštystėje (LDK). Pagal herbus išskiriamos kelios šios giminės<br />
šakos. Su <strong>Panevėžio</strong> kraštu labiausiai susiję <strong>Zavišos</strong> turėję Zadoro<br />
herbą. Vėliau viena šio herbo bajorų atšaka įgijo Daugėlų pavardę, kita<br />
<strong>–</strong> Zavišų.<br />
Bene pirmasis šios giminės atstovas <strong>–</strong> karaliaus Kazimiero<br />
Jogailaičio dvariškis Jonas Zaviša, istoriniuose dokumentuose<br />
paminėtas 1491 metais. Jis turėjo 6 vaikus: Joną, Jurgį, Mikalojų,<br />
Mykolą, Adriejų ir Daratą. Jonas Jonavičius Zaviša, 1519 m. LDK<br />
pastalininkas, buvo vedęs Mariną Dorgevičiūtę. Jurgio žmona buvo<br />
Elžbieta Dorgevičiūtė. Mykolas tapo kunigu (1516 m. Pabaisko<br />
klebonas). Andriejus Zaviša buvo vedęs du kartus: apie pirmąją žmoną<br />
duomenų nėra, o antroji <strong>–</strong> Barbora Kiežgailaitė.<br />
Jurgis Zaviša ir Elžbieta Dorgevičiūtė-Zavišienė turėjo 4 vaikus:<br />
Mikalojų, Kristupą, Albrechtą ir Joną. Mikalojus 1536 m. vedė<br />
kunigaikštytę Oną Palubinskaitę. Kristupas 1546 m. minimas kaip<br />
karaliaus maršalka, buvo vedęs Jadvygą Malcheruvną. Albrechtas<br />
(Olbrycht) minimas 1541 m. šaltiniuose. Karaliaus dvariškis Jonas,<br />
minimas 1541 m., buvo vedęs Hanną Kuncevičuvną (Kuncewiczówna).<br />
Minsko vaivada Andriejus Jonovičius Zaviša su pirmąja žmona<br />
sugyveno dukterį Oną, su antrąja <strong>–</strong> Barbora Kiežgailaite <strong>–</strong> sūnus<br />
Mikalojų, Joną, Malcherą, Stanislovą ir Daratą. Žymiausias jų <strong>–</strong><br />
Malcheras, karaliaus dvariškis, 1588 m. tapęs Vitebsko kaštelionu.<br />
XVII a. <strong>Zavišos</strong> taip pat užėmė įvairias pareigas LDK. Giminė<br />
plačiai žinoma Ukmergės paviete. Giminės šiame paviete pradininkas<br />
(šaltiniuose vardas neminimas) turėjo du sūnus: Stanislovą ir Mykolą, o<br />
jo brolis Mikalojus buvo Ukmergės vėliavininkas.<br />
Stanislovas Zaviša buvo vedęs Kaminskaitę, su kuria turėjo<br />
dukterį Oną ir sūnų Kristupą, vedusį Oršos pakamario dukrą<br />
Zienovičiūtę. Jie turėjo 9 vaikus: 5 dukras ir 4 sūnus.<br />
Šaltiniai dar mini Kasparą Jonavičių Zavišą-Daugėlą, ir Joną<br />
(1597<strong>–</strong>1621), nuo 1656 m. tapusį Vilniaus vyskupu.<br />
Už karinius nuopelnus šaltiniuose giriamas K. Zaviša,<br />
turėjęs dvarų apie Jonavą.<br />
XVIII a. pirmiausia minėtinas Minsko vaivada Kristupas Zaviša<br />
(1666<strong>–</strong>1721), dalyvavęs XVII a. pabaigos <strong>–</strong> XVIII a. pradžios kovose
švedų pusėje. Jis parašė atsiminimus, svarbius to meto <strong>Lietuvos</strong> istorijai<br />
„Pamiętki Krzysztofa Zawiszy wojewody Minskiego (1666<strong>–</strong>1721)“,<br />
išleistus 1862 m. (red. J. Bartoszewicszius). Be to, išspausdino<br />
„Arnulfus“ 1679 m. (eiliuotos apysakos), „Propositiones christiano<br />
politicae“ 1695 m. ir kt.<br />
XVIII a. <strong>Zavišos</strong> turėjo dvarų Kėdainių krašte. Žymiausi giminės<br />
atstovai <strong>–</strong> Kauno ginklininkas Petras Zaviša ir Šventybrasčio bažnyčios<br />
fundatorius Ignas Zaviša.<br />
XIX a. pirmojoje pusėje Zavišų giminės atstovai (I. Zaviša, S.<br />
Zaviša) pasisakė už baudžiavos panaikinimą. <strong>Zavišos</strong> dalyvavo 1830<strong>–</strong><br />
1831 metų sukilime.<br />
XIX a. pabaigoje <strong>–</strong> XX a. pirmojoje pusėje dabartiniame<br />
<strong>Panevėžio</strong> rajone <strong>Zavišos</strong> turėjo šiuos dvarus: Jotainių, Linkavičių<br />
(Slabados), Slabados.<br />
Jotainių dvaras<br />
Karolina Trebaitė, Petras Juknevičius<br />
Pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose Jotainių dvaras paminėtas<br />
1564 m. Nuo XVI a. iki XX. a. vidurio dvarą valdė Šiukštos, <strong>Zavišos</strong>,<br />
Belozarai, Šiukštos, Lukianskiai, galiausiai vėl <strong>Zavišos</strong>.<br />
J. Kurčevskis mini, kad XVIII amžiuje I. Šiukštos rūpesčiu dvare<br />
buvo įrengta koplyčia. B. Kviklys patikslina, kad koplyčią aptarnaudavo<br />
kunigas <strong>–</strong> dvaro kapelionas. Vėliau koplyčia buvo nugriauta. Pijorų<br />
vizitatoriai savo ataskaitoje mini, kad 1789 m. Jotainiuose Lukianskio<br />
dvare veikė mokykla.<br />
Toliau apie Jotainių dvarą žinių terandame tik XIX a.<br />
dokumentuose. Tiesa, giminės pėdsakus Jotainiuose galima atsekti tik<br />
nuo Michailo <strong>Zavišos</strong>. Iš jo paveldėjo Juozapas. Žinomi du jo sūnūs:<br />
Aleksandras Jonas ir Antanas Pranas Stanislovas. Pastarasis gavo Ūdrų<br />
dvaro valdą, o Jotainių dvarą 1835 m. paveldėjo Aleksandras Jonas. Iš<br />
jo dvarą paveldėjęs sūnus Kazimieras Ipolitas buvo vedęs Mariją<br />
Antoniną Malevičiūtę ir užaugino 6 vaikus: Jurgį Aleksandrą,<br />
Aleksandrą, Mariją Magdaleną, Kristiną Juzefą, Joną Kazimierą ir<br />
Andriejų.<br />
Kazimieras Ipolitas Zaviša buvo baigęs Peterburgo Kelių<br />
inžinierių institutą. Dirbo Rusijoje, dalyvavo tiesiant Sibiro geležinkelį.
Sukaupęs kapitalo, grįžo į Jotainius ir čia pastatė centrinius dvaro<br />
rūmus.<br />
1882 m. Jotainių dvarui priklausė 124 dešimtinės dirbamos, 3<br />
dešimtinės netinkamos dirbti žemės ir 153 dešimtinės miško. 1902 m.<br />
dvare buvo 20 gyventojų. 1923 m. dvare užrašytas 1 ūkinis kiemas su 66<br />
gyventojais. 1940 m. nacionalizuojant dvarą jo savininkė Kristina<br />
Zavišaitė turėjo 80 ha žemės.<br />
Dvare buvo meno vertybių, daugiausia knygų. Jų likimas<br />
nežinomas.<br />
Pokario metais nacionalizuotame dvare įsikūrė<br />
psichoneurologinis pensionatas.<br />
1992 m. inventorizuojant dvaro sodybą buvo užfiksuoti 6 dvaro<br />
pastatai: rūmai, svirnas, kluonas, 2 arklidės ir tvartas. Iki šių sienų<br />
neišliko kluonas ir tvartas.<br />
Likę parko fragmentai. Alėjos gale yra dvaro kapinaitės.<br />
Ūdrų dvaras<br />
Rūta Grincevičiūtė<br />
Dešiniajame Nevėžio krante yra eilė Vadaktų dvarų. Anksčiau<br />
tokiu pavadinimu galėjo būti vadinamas ir Ūdrų dvaras. Dabartiniu<br />
pavadinimu jo istoriją galima atsekti tik nuo XIX a. Tuomet dvarą valdė<br />
Valerijonas Zaviša, Pranciškaus sūnus. XX a. pradžioje Ūdrus įsigijo<br />
inžinierius Antanas Zaviša.<br />
1902 m. dvare gyveno 10 žmonių. 1923 m. Ūdruose užfiksuoti 4<br />
ūkiniai vienetai su 39 žmonėmis.<br />
Antanas Zaviša buvo vedęs Aliną Lappo. Jie užaugino du sūnus:<br />
Bogdaną ir Olesį. Dvarą paveldėjo Bogdanas, dirbęs Kaune žurnalistu.<br />
Olesis tuo metu gyveno Lenkijoje.<br />
1940 m. nacionalizuojant dvarą, savininke nurodyta Celina<br />
Zavišienė. Ji turėjo 81,83 ha žemės.<br />
Dvaro sodyba palyginti neblogai išsilaikė pokario metais. 1989 m.<br />
inventorizuojant dvaro parką, buvo užfiksuoti 8 dvaro pastatai: rūmai,<br />
grūdų sandėlis, kluonas, kumetynas, kluonas, tarnų namas, tvartas,<br />
kumetynas. Vertingiausi ansamblyje <strong>–</strong> eklektiniai rūmai, dviaukštis<br />
medinis svirnas ir fachverkinės konstrukcijos kumetynas. Deja, 1997 m.<br />
svirnas nugriautas. Neišliko ūkiniai pastatai.
Parkas apleistas, atvirose erdvėse piktžolėtas. Link Svirnupio <strong>–</strong><br />
ganyklinė pieva. Parke auga 9 vietinės medžių rūšys, 1 introdukuota;<br />
krūmų <strong>–</strong> 1 vietinė rūšis ir 5 introdukuotos.<br />
Linkavičių (Slabados) dvaras<br />
Simona Švitinytė<br />
Istoriniuose šaltiniuose Linkavičių dvaras ir kaimas pirmą kartą<br />
paminėti 1585 metais.<br />
Dvarą valdė Siručiai, Prozorai, galiausiai jis atiteko Zavišoms.<br />
1825 m. Linkavičių dvare veikė audinių žvilginimo dirbtuvė ir<br />
vienintelė to meto Lietuvoje vario 1iejykla. 1859 m. dvare buvo spirito<br />
varykla ir malūnas. Dvare gyveno 30 žmonių. 1881 m. dvaro savininkui<br />
Valerijonui Zavišai priklausė 735 dešimtinės dirbamos ir 35 dešimtinės<br />
netinkamos dirbti žemės bei 350 dešimtinių miško. K. Gukovskis rašo,<br />
kad dvare buvo išvystyta paukštininkystė: pardavimui auginti kalakutai,<br />
žąsys. Dvaro laukuose buvo įdiegta daugialaukė sėjomaina. Dvare buvo<br />
garinė kuliamoji.<br />
1902 m. Linkavičių dvare gyveno net 107 žmonės. 1923 m. čia<br />
buvo 7 ūkiniai kiemai su 45 gyventojais.<br />
Nacionalizuojant dvarą 1940 m. jo savininkams priklausė 105,51<br />
ha žemės. Dvare buvo meno vertybių, kurių tarpe 3 XVIII šimtmečio<br />
Zavišų giminės portretai.<br />
1941 m. dvaro savininkai buvo ištremti į Sibirą.<br />
Dvaro žemė buvo perdalinta 1944 m.<br />
1990 m. inventorizuojant buvusio dvaro parką užregistruota 16<br />
pastatų ir vandens malūno griuvėsių fragmentai.<br />
Parkas <strong>–</strong> ekstrovertas, pereinantis į gretimas teritorijas. Jame auga<br />
6 vietinės ir 4 introdukuotos medžių rūšys, krūmų atitinkamai <strong>–</strong> 3<br />
vietinės ir 3 introdukuotos rūšys. Gausiausiai paplitę medžiai <strong>–</strong><br />
paprastieji klevai, labiausiai paplitę krūmai <strong>–</strong> alyvos.
Kitos Zavišų valdos<br />
Rasa Urbonaitė, Petras Juknevičius<br />
XVI šimtmetyje <strong>Zavišos</strong> minimi Vilniaus krašte, kur, be abejonės,<br />
jie turėjo ir dvarų. Yra užuominų, kad jiems priklausė ir Vaškų dvaras.<br />
XVII amžiuje <strong>Zavišos</strong> turėjo dvarų apie Jonavą. Istoriniuose<br />
dokumentuose minimi jų valdyti Jonavos, Šilų, Montrimiškių ir kiti<br />
dvarai.<br />
XVIII amžiuje Zavišų pėdsakai jau aptinkami Kėdainių krašte.<br />
Pirmiausia minėtinas neblogai iki mūsų dienų išlikęs Apytalaukio<br />
dvaras. Iš turimų duomenų galima spręsti, kad šis dvaras Zavišoms<br />
priklausė visą XVIII šimtmetį. Zavišų nuosavybėn iš Šiukštų perėjęs<br />
Apytalaukis, XIX a. pradžioje vedybų keliu atiteko Zabieloms. Jie XIX<br />
a. viduryje sukūrė dabartinį dvaro ansamblį.<br />
XIX a. <strong>Zavišos</strong> turėjo puikią vilą Kėdainiuose.<br />
Nebeišlikęs kairiajame Nevėžio krante buvęs Ignacogrado dvaras,<br />
pavadintas Ignoto <strong>Zavišos</strong> garbei. Vedybų keliu XIX a. viduryje<br />
dvaras atiteko Geištorams. Vieną iš 1863<strong>–</strong>1864 m. sukilimo vadovų<br />
Jokūbą Geištorą ištrėmus į Sibirą, dvaras buvo atiduotas Stolypinams.<br />
Ignacogrado dvarininkas I. Zaviša 1744 m. pastatė Šventybrasčio<br />
katalikų bažnyčią.<br />
Tarp Šventybrasčio ir dabartinio <strong>Panevėžio</strong> <strong>rajono</strong> ribos yra<br />
Zavišinė <strong>–</strong> dar viena Zavišų valdų. Paskutinis šio dvaro savininkas<br />
buvo Jaroslavas Vainauskas. Dvaro rūmai nugriauti pokario metais.<br />
Parke auga skirpstai, ąžuolai.
Tezių autoriai<br />
Rūta Grincevičiūtė, Kauno medicinos universiteto Slaugos fakulteto<br />
studentė.<br />
Petras Juknevičius, istorikas, <strong>Panevėžio</strong> <strong>rajono</strong> savivaldybės<br />
administracijos vyr. specialistas paveldui.<br />
Simona Švitinytė, Mykolo Romerio universiteto Socialinės politikos<br />
fakulteto studentė.<br />
Karolina Trebaitė, Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakulteto<br />
studentė.<br />
Rasa Urbonaitė, Vytauto Didžiojo universiteto Socialinių mokslų<br />
fakulteto studentė.<br />
Turinys<br />
Juknevičius P. <strong>Zavišos</strong><br />
Trebaitė K., Juknevičius P. Jotainių dvaras<br />
Grincevičiūtė R. Ūdrų dvaras<br />
Švitinytė S. Linkavičių (Slabados) dvaras<br />
Urbonaitė R., Juknevičius P. Kitos Zavišų valdos.<br />
Tezių autoriai<br />
Konferencijos rėmėjas <strong>–</strong> kolekcininkas ir privataus muziejaus<br />
įkūrėjas Klementas Sakalauskas<br />
Sudarytojas ir redaktorius<br />
Petras Juknevičius<br />
Rinko ir maketavo Svetlana Jerpyliova<br />
Techninis redaktorius Justina Panavaitė<br />
Spaudė UAB „Sagra“, Stoties 42, Panevėžys<br />
Tiražas 100<br />
Panevėžys 2009