str. RESTAURAVIMO TERMINIJOS PROBLEMOS
str. RESTAURAVIMO TERMINIJOS PROBLEMOS
str. RESTAURAVIMO TERMINIJOS PROBLEMOS
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
SOLVEIGA SPRINDIENĖ<br />
<strong>RESTAURAVIMO</strong> <strong>TERMINIJOS</strong> <strong>PROBLEMOS</strong><br />
Nėra lengva versti ar rašyti <strong>str</strong>aipsnius apie dokumentų ar meno kūrinių ant<br />
popieriaus restauravimą, dokumentuoti restauravimo darbus, diskutuoti ir dalintis<br />
patirtimi su kolegomis, kai koks nors restauravimo veiksmas skirtingai<br />
apibūdinamas, o restauruojamas objektas įvairiai arba netaisyklingai pavadinamas.<br />
Nemažai rūpesčių dėl nesutvarkytos terminijos kyla tiems restauratoriams, kurie<br />
dirba pedagoginį darbą - vadovauja stažuotojams bei dėsto Vilniaus universitete.<br />
Pritrūkę lietuviškų žodžių, mūsų restauratoriai vartoja rusiškų, vokiškų, angliškų<br />
skolinių ir barbarizmų. Kai kurie netinkamai vartojami žodžiai ir frazeologizmai<br />
labai prigiję. O pripratus prie žodžio, jo vartojimo atsisakyti labai sunku.<br />
Tiesa, mums, restauratoriams, labai paranku, kad šiai dienai jau sutvarkyta<br />
chemijos, fizikos, dailės, menotyros, knygotyros, poligrafijos, tekstilės termininė<br />
leksika. Mes ją galime vartoti. Pro restauratorių dėmesį neturėtų prasprūsti ir tai,<br />
kad išvardintų mokslo sričių terminija vis pasipildo ir atsinaujina.<br />
Be to, oficiali restauravimo terminijos sunorminimo pradžia sietina su dviem<br />
dokumentais, kuriuos 2007 m. išleido Lietuvos standartizacijos departamentas.<br />
Pirmasis - aiškinamasis žodynas “Lietuvos standartas. Popierius, kartonas,<br />
plaušiena ir su jais susiję terminai” (LST ISO 4046-1, 4046-2, 4046-3, 4046-4,<br />
4046-5). Žodynas, kuriame yra sunorminta apie 600 terminų, sudarytas iš šių<br />
dalių:<br />
Abėcėlinė rodyklė<br />
Plaušinimo terminai<br />
Popieriaus gamybos terminai<br />
Popieriaus ir kartono rūšys bei gaminiai<br />
Plaušienos, popieriaus ir kartono savybės.<br />
Kitas neseniai išleistas Standartizacijos departamento dokumentas -<br />
“Lietuvos Standartas LST ISO 5127. Informacija ir dokumentavimas.<br />
Aiškinamasis žodynas”. Pastarąjį žodyną parengė Lietuvos nacionalinės<br />
bibliotekos Bibliografijos ir knygotyros centro Standartų skyrius. 2003 m. šeštąjį<br />
jo skyrių pavadinimu “Dokumentų priežiūra” išversti buvo pasiūlyta<br />
Nacionalinės bibliotekos Dokumentų konservavimo ir restauravimo centro<br />
Restauravimo skyriaus vedėjai Birutei Sivakovai ir šių eilučių autorei.<br />
Standarto skyriuje “Dokumentų priežiūra” yra pateikti 236 restauravimo bei<br />
konservavimo terminai, jų aiškinimai ir atitikmenys angliškai, prancūziškai. Pagal<br />
savo reikšmę žodžiai suskirstyti pagal temas į dešimt grupių:<br />
Bendrieji terminai (iš viso - 30 terminų ir aiškinimų)<br />
Saugojimui skirtų medžiagų savybės (35)<br />
Veiksmai, susiję su dokumentų gamyba ir konservavimu (6 )<br />
Dokumentų pažeidimus sukeliantys veiksniai (4)<br />
Dokumentams arba konservavimui naudojamos medžiagos (41)<br />
Dokumentų pažeidimų rūšys (36)
Konservavimas (37)<br />
Įrištų knygų dalys (22)<br />
Įrišimo būdai (11)<br />
Įrišimo veiksmai (14).<br />
B.Sivakovai ir man, neturinčioms terminų tvarkymo patirties, Standarto<br />
vertimas buvo itin rimtas išbandymas. Reikėjo išversti ir sunorminti 236<br />
restauravimo terminus ir jų apibrėžtis (iš viso Standarte yra apie 1000 terminų).<br />
Dirbome ilgai, atsakingai, daugiau nei trejus metus, nes žinojome esant didelį<br />
sunormintos restauravimo terminijos poreikį. 2007 m. pavasarį Standartas buvo<br />
apsvarstytas Valstybinėje lietuvių kalbos komisijoje. Tų pačių metų - 2007-ųjų -<br />
rudenį apie šį dokumentą buvo informuoti popieriaus restauratoriai, susirinkę į<br />
Nacionalinėje bibliotekoje suorganizuotą konferenciją “Dokumentų restauravimas<br />
lietuvoje. Atrasti fragmentai”.<br />
Aiškinamojo žodyno didžiumą sudaro terminai, restauratoriams jau seniai<br />
žinomi ir įprasti. Tačiau yra ir naujų dalykų. Buvo sunorminti ne ta reikšme<br />
vartojami arba išvis nauji žodžiai. Pavyzdžiui, vietoje seniai vartojamo termino<br />
a p s a u g a įvestas kitas - priežiūra (angl. preservation). Mat termino<br />
a p s a u g a reikšmė labiau siejama tik su saugojimu, tarkime, nuo vagių, plėšikų,<br />
nuo gaisrų ar kita. Antai priežiūra reiškia ne tik saugojimą nuo nelaimių, bet ir<br />
visas priemones (pvz., patalpų sąlygų kontrolę, restauravimą, konservavimą),<br />
kurios padėtų išlikti dokumentui ar meno kūriniui kuo ilgiau funkcionaliu.<br />
Nebevartotinas terminas i l g a a m ž i š k u m a s; vietoje jo yra aprobuoti du<br />
terminai – ilgalaikiškumas (medžiagos savybė išlikti chemiškai nepakitusia ilgą<br />
laiką) ir patvarumas (dažnai ir ilgai naudojamos medžiagos savybė nesusidėvėti).<br />
Tiesa, 236 terminai teužpildė nedidelę dalį restauratorių profesinės kalbos<br />
spragų. Sunormintų terminų dar labai trūksta. Apie jų stygių pasako svetimybių,<br />
sinonimų, deja, ir žargono gausa restauravimo aprašuose, žodinėje vartosenoje, net<br />
<strong>str</strong>aipsniuose. Tarybiniais metais profesinį žargoną veikė rusų ir vokiečių kalbos, o<br />
nepriklausomybės metais jis lipte aplipo anglicizmais. Dabar, pasirodžius<br />
minėtiems Standarto dokumentams, kai kurias labai populiarias svetimybesir<br />
netaisyklingas leksines kon<strong>str</strong>ukcijas jau bus galima guiti iš leksinės vartosenos.<br />
Antai, vietoje sudėtinio termino š a r m i n i s r e z e r v a s turi būti vartojamas<br />
taisyklingas - šarminė atsarga. Kiti taisymo pavyzdžiai: b ū k l ė s<br />
g r į ž t a m u m a s = būklės grąžinamumas; b o r a t i n i s b u f e r i s =<br />
buferinis tirpalas, n e v a n d e n i n i s n e u t r a l i z a v i m a s = bevandenis<br />
neutralizavimas, n u r ū g š t i n i m a s = rūgščių neutralizavimas;<br />
d e f e k t a s = yda; s u s i c e m e n t a v i m a s = bloko sulipimas;<br />
a u r e o l ė = pataka; f o k s i n g a i, l a p i ų d ė m ė s = rusvės;<br />
d e m o n t a v i m a s = išardymas; d u b l i a v i m a s = pamušimas,<br />
dvilypavimas; d u b l i a ž a s = pamušalas; a t s t a t y m a s = atkūrimas;<br />
n u g a r ė l ė s a p v a l i n i m a s = nugarėlės išgaubimas.<br />
Kai kuriuos terminus, verčiant stadartą, teko sukurti. Pavyzdžiui, Birutė<br />
Sivakova ir šio <strong>str</strong>aipsnio autorė ilgai sukome galvas, kas galėtų pakeisti žargoninį<br />
terminą f o k s i n g a i ir jo sulietuvintą sinonimą l a p i ų d ė m ė s. Popierinės<br />
laikmenos restauratoriai taip vadina rudas dėmeles, atsiradusias pelėsinių grybelių
pažeistame popieriuje; šios rūšies dėmių paprastai pasitaiko 18-19 a. mašinomis<br />
pagamintame celiuliozės popieriuje. F o k s i n g a m s pervadinti pasirašėme<br />
tokius variantus: rūdžių spalvos dėmės, rūdinės dėmės . Galiausiai sukūrėme naują<br />
terminą. Rudas dėmeles pasiūlėme pavadinti rusvėmis. Lietuvių kalbos komisijos<br />
nariai būtent šį terminą aprobavo. Birutė Sivakova ir aš pasiūlėme ir kitą mūsų<br />
sukurtą terminą – berūgštis popierius (tai popierius, kurio vandenilio jonų rodiklis<br />
rodo šį popierių esant neutralų arba šarminį). Šis terminas taip pat buvo<br />
aprobuotas.<br />
Kai kurių terminų nė kurti nereikėjo. Leksikos lobyne – Akademiniame<br />
lietuvių kalbos žodyne daugeliu atvejų galima aptikti labai tikslių ir gražių žodžių.<br />
Šiame žodyne buvo surasti ir atrinkti keli labai gražūs lietuviški žodžiai pataka<br />
(vietoje žargonybės a u r e o l ė), užknabinimas ir kiti. Pastaras terminas (t. y.<br />
kumpų petelių formavimas knygos bloko nugarėlės šoneliuose) - dar visai naujas ir<br />
neįprastas vartoti. Terminas pataka (t.y. dėmė, dėl patekėjusio skysčio susidariusi<br />
popieriuje ar audinyje) jau senokai prigijo, yra vartojamas.<br />
Vis dėlto restauravimo terminų normintojams dar būtų marios darbo. Tai,<br />
kas jau sutvarkyta - labai nedaug. Viena iš skurdžiausių, labiausiai užterštų<br />
germanizmais, polonizmais yra knygrišių kalba. Senas knygų leidybos ir rišimo<br />
tradicijas turinčių kraštų - Vokietijos, Italijos, Prancūzijos – knygrišių kalba nuo<br />
seno pasižymėjo terminų gausa. Žinia, iki mūsų dienų išliko įvairių laikmečių<br />
rankraštinių ir spausdintų knygų. Kiekviename laikmetyje galėjo būti keletas ar<br />
keliolika knygos meno stilių. Taigi – ir labai skirtingų rišimo būdų. Kuo puošnesnė<br />
ar kuo sudėtingesnio rišimo knyga, tuo daugiau joje detalių. O tas detales mums<br />
reikia įvardinti. Kai kurie puošybos elementai jau yra lietuviškai pavadinti (žymus<br />
pedagogas ir kultūros istorikas Edmundas Laucevičius kai ką vartojo veikale<br />
“Knygų įrišimai”, savo terminiją buvo įsivedęs ir lietuvių meninės knygrišystės<br />
pradininkas Tadas Lomsargis). Kon<strong>str</strong>ukcinėms knygų ir kitokių leidinių<br />
detalėms pavadinti vartojami svetimžodžiai, nes beveik nėra lietuviškų<br />
pavadinimų. Ne tik knygos dalys ir jų elementai, bet ir knygrišių įrankiai,<br />
įrenginiai yra netaisyklingai vadinami arba tiesiog niekaip nevadinami. Tiesa,<br />
dabar jau nedaug kas besako f o r z a c a s, o ne priešlapis. Bet antraštinį lapą<br />
t i t u l i n i u l a p u ar pjaustytuvą p a p š e r i u dar dažnas restauratorius<br />
pavadina.<br />
2008 metų pavasarį dalyvavau tarptautinėje koferencijoje “Leksikologija ir<br />
terminologija: teorija, praktika, istorija”. Paklausiau terminologų, ar jie žiną, ką<br />
įrišų restauratoriai vadina g i l z e, k l a p a n u, l i a s e ar š a r n y r u .<br />
Kalbininkai, aišku, nežinojo šio profesinio žargono reikšmės. Šios knygos<br />
elementus reiškiančios svetimybės – labai dažnos knygrišių vartosenoje.<br />
Sunorminta tėra nedidelė žodžių dalis. Lietuvos standarte “Informacija ir<br />
dokumentavimas. Aiškinamasis žodynas” aprobuoti tėra 47 knygrišystės terminai.<br />
Taigi, knygų restauratoriai turėtų pagalvoti, kokiais lietuviškais (neradus lietuviškų<br />
– tarptautiniais) žodžiais reikėtų keisti barbarizmus. J.Jablonskis ir vėlesni<br />
kalbininkai teigė, kad terminus turi kurti specialistai, o kalbininkai gali tik patarti.<br />
Kuriant terminus, pagrindinis šaltinis turėtų būti lietuviška leksika. Daug jos<br />
sukaupta Akademiniame lietuvių kalbos žodyne. Aišku, savo vartosenoje negalima
atsisakyti ir tarptautinių terminų. G i l z ę - suploto vamzdelio pavidalo storų<br />
knygų nugarėlės elementą, suformuotą ir suklijuotą iš tvirto popieriaus - labiau<br />
tiktų vadinti tūta arba tūtele. Užlanku, o ne k l a p a n u ar s l i z ū r a galėtų<br />
vadintis senų knygų detalė iš popieriaus ar audinio, jungianti knygos bloką ir<br />
priešlapius su kietuoju viršeliu. Vietoje germanizmo š a r n y r a s ,<br />
reiškiančio sujungimo sritį tarp nugarėlės ir viršelio dalių tiktų vartoti lankstė. Iš<br />
rusų žodinės vartosenos atėjusį prancūzišką terminą l i a s ė - taip vadinama<br />
popierinė ar šilkinė juostelė skaitomai knygos vietai pasižymėti - tiktų vadinti<br />
skirtele.<br />
Knygrišių kalbos svetimybių sąrašą galima būtų tęsti ir toliau. Gal patys<br />
knygų restauratoriai sukurs naujus terminus labai populiariems, bet kalbos požiūriu<br />
peiktiniems terminams k o m p e n s a c i j a, f a l c a s, š e r f a v i m a s ir<br />
kitiems. Beje, jau senokai klausimų kildavo dėl žodžio įrišimas vartojimo. Juo<br />
būdavo pasakomas ir daiktas, ir veiksmas. Dėl dvejopos žodžio įrišimas reikšmės<br />
kartais knygų restauratorių tekstai tapdavo painūs. Juk keistai skamba toks žodžių<br />
derinys: “įrišimas įrištas”? Tad būtų aiškiau, reikėjo sukurti terminą knygai kaip<br />
įrišimo objektui pavadinti. Kalbos komisijoje buvo apsvarstyti tokie žodžai:<br />
rišmuo, rišmena, įrišas. Tinkamiausias pasirodė esąs pastaras terminas - įrišas. Jo<br />
daryba neprieštarauja lietuvių kalbos normoms. Loginė žodžio įrišas reikšmė yra<br />
motyvuota. Tad knygų restauratoriai save gali vadinti ir įrišų restauratoriais.<br />
Dėl nesunorminto žodyno nukenčia visų restauratorių kalba. Daug problemų<br />
kelia terminų sinonimiškumas. Sinonimiškai yra vartojami tarptautiniai ir<br />
lietuviški terminai, nusakantys tam tikrus reiškinius ar veiksmą (daugiausia tai –<br />
chemijos mokslo terminai). Atsižvelgiant į šiuo metu įsigalėjusias lietuvių kalbos<br />
normas, lietuviškam terminui teikiama viršenybė. Todėl taisome:<br />
k o n s o l i d a v i m a s = sutvirtinimas, h i g r o m e t r a s = drėgmėmatis,<br />
a b s o r b a v i m a s = sugėrimas, m i k r o g r y b a s = pelėsinis grybas,<br />
m a s t i k a = glaistas, a b r a z i j a = subraižymas, k n y g o s r e m o n t a s<br />
= knygos taisymas.<br />
Pasitaiko tokių atvejų, kai viename restauravimo padalinyje koks nors<br />
restauravimo veiksmas ar objektas vadinamas vienaip, kitame centre – kitaip, o<br />
trečiame – dar kitaip. Pavyzdžiui, skudurų popierius - s k u d u r i n i s<br />
p o p i e r i u s - a u d i n i n i s p o p i e r i u s; puošybos elementai -<br />
puošybos detalės - f u r n i t ū r a; sugeriamasis popierius - filtravimo popierius -<br />
filtrinis popierius ; sintetinis audinys Gore-tex - G o r e t e k s a s - G o r e t e k s<br />
- G o r e-t e x’ o m e m b r a n a - G o r e-t e x’ o p l ė v e l ė; ryšiai -<br />
p e t e l i a i - j u o s t e l ė s - v i r v e l ė s - š n i ū r e l i a i; apatinė viršelio<br />
dalis - n u g a r i n i s v i r š e l i s; kietviršio pagrindas – k a r t o n a s –<br />
l e n t e l ė ir t.t.<br />
Toks platus sinonimiškumas restauratorių kalbai aiškumo nesuteikia.<br />
Reikėtų atkreipti dėmesį į dr. Albinos Auksoriūtės, Lietuvių kalbos instituto<br />
Terminologijos centro vadovės, mintį: “Sinonimų vartojimas bendrinėje<br />
šnekamojoje kalboje ar grožinėje literatūroje yra labai vertinamas ir labai<br />
pagirtinas dalykas, tačiau kitaip yra terminologijoje. Vienas iš pagrindinių<br />
terminologijos reikalavimų yra termino vienumas. Kiekvienas terminas turi reikšti
vieną sąvoką, o kiekviena sąvoka turi atitikti tik vieną terminą, todėl sinonimų<br />
terminologijoje vengiama” (dr. Albina Auksoriūtė, “Kai kurie sinonimojos atvejai<br />
naujausiuose kompiuterijos terminų žodynuose”. Terminologija ir dabartis.<br />
Kaunas, 1997).<br />
Dėl lietuviškų terminų stygiaus kai kada yra vartojami loginiu ir kalbiniu<br />
požiūriu nepateisinami terminai, kurių reikšmės kad ir kitų sričių restauratoriai<br />
nesuprastų. Sakysime, iš buitinės leksikos atėję žargoniniai sinonimai<br />
b u t e r b r o d a s ir s u m u š t i n i s. Žodinėje kalboje, <strong>str</strong>aipsniuose ir<br />
restauravimo ar kituose dokumentuose juos vartoja kai kurie pergamento<br />
restauratoriai. B u t e r b r o d u ir s u m u š t i n i u jie vadina tam tikra tvarka<br />
sudėtų popieriaus ir sintetinių lakštų krūvą, kurioje, sudarius drėgną aplinką, būna<br />
patalpintas restauruojamo sukietėjusio pergamento lakštas.<br />
Neretai dėl skurdoko ir nepilnai sunorminto žodyno savo profesinėje kalboje<br />
ir raštuose pavartojame netaisyklingų ir nelogiškų kon<strong>str</strong>ukcijų: d o k u m e n t o<br />
s t o v i s (=dokumento būklė); b a l i n i m o s ą s t a t a s (=balinimo tirpalo<br />
sudėtis); a t s t a t o m a s i s p o p i e r i u s (=restauravimo popierius),<br />
a n t s p a u d o a p e i d i n ė j i m a s (=antspauduotos lapo srities<br />
nedrėkinimas); l a k š t o b a l i n i m a s G o r e – t e x m e m b r a n o s<br />
s i s t e m o j e (=lakšo balinimas jį padėjus ant sintetinio audinio Gore-tex);<br />
r a š a l ų į v a i r o v ė (=įvairių rūšių rašalas); d a r b o b a l i n i m a s<br />
(=lakšto balinimas); b a l i n i m a s c h l o r a m i n u (=balinimas chloramino<br />
tirpalu); b ė g a n t i s a n t s p a u d a s (=nestabilių dažų antspaudas);<br />
a u d e k l o p a l a (=audinio atkarpa); s u r g u t i s (=smalka); g e l e ž i e s<br />
l y d i n y s (=metalų lydinys); p l y š i o v i e t a (=įplyšusi sritis, įplyšęs<br />
plotas); p o l i e s t e r i o p l a k a s (=poliesterio lakštas); s p a u s d i n t i n ė<br />
t e c h n i k a (=spausdinimo technika); a u d i n i n i s p o p i e r i u s<br />
(=skudurų popierius); į p l y š i m ų p a k l i j a v i m a s , į p l y š i m ų<br />
s u t v i r t i n i m a s (=įplyšimų suklijavimas); s p a l v o s f i k s a v i m a s<br />
ž e l a t i n a (=dažų sutvirtinimas želatinos tirpalu) ir t.t.<br />
Galima pasidžiaugti tuo, kad yra restauravimo specialistų, vengiančių<br />
žargoninės terminijos. Jie domisi tuo, kas jau yra sunorminta. Iškilus klausimui dėl<br />
abejotino termino, skaito terminų žodynus. Tiesa, kartais žodynuose pasitaiko<br />
netikslumų. Žodynai irgi gali klaidinti. Pavyzdžiui, terminas aukso pjūvis.<br />
Enciklopediniame žodyne “Knygotyra” ( Vilnius, 1997) aukso pjūviu vadinamas<br />
knygos įrišimo ir puošimo elementas, paauksuoti lapų kraštai. ”Dailės žodyne”<br />
(Vilnius, 1999) terminas aukso pjūvis aiškinamas kaip dieviškoji proporcija, juo<br />
nusakomas architektūros ir dailės kūrinio dalių santykis. Renesanso epochos<br />
mei<strong>str</strong>ai, leisdami knygas, taikė aukso pjūvio – kūrinio dieviškosios proporcijos<br />
taisyklę. Įrišų restauratoriai būtent taip traktuoja šį terminą. Taigi, “Knygotyroje”<br />
išspausdintas termino aiškinimas yra netikslus.<br />
Vis dėlto terminų reikšmių neatitikimai yra gana reti specialiuosiuose<br />
terminų žodynuose. Žodynų pastaruoju laiku yra išleista nemažai ir įvairių, todėl,<br />
pavartę Lietuvos standarto dokumentus, aiškinamuosius chemijos, fizikos,<br />
menotyros, tekstilės ir kitų mokslo sričių žodynus, tikrai galime rasti reikiamų<br />
terminų. Trūkstamų ieškokime akademiniame lietuvių kalbos žodyne arba
susikurkime. Mūsų, restauratorių, profesinė kalba – kartu ir mūsų kultūros bei<br />
profesinės patirties atspindys. Yra gerai vartoti terminą sava – gimtąja – kalba.<br />
Jeigu lietuviškas terminas - aiškus, tikslus ir taisyklingas, nevenkime jo vartoti<br />
vietoje tarptautinio. Žymus lietuvių kalbininkas – mokslininkas, pedagogas ir<br />
vertėjas - profesorius Juozas Balčikonis yra rašęs: “Gyvosios kalbos terminai, išėję<br />
tiesiog iš mūsų galvojimo dvasios, o ne padirbti nusižiūrėjus į svetimos kalbos<br />
kurpalį, yra mums suprantamesni ir aiškesni. (…) Darantis terminą, pirmiausia<br />
reikia pasižiūrėti į gyvąją kalbą, ar ten nerasime tinkamo žodžio”.<br />
Publikuota leidinyje Muziejinių eksponatų priežiūra. I dalis. Meno kūrinių technikos ir<br />
tyrimai. Straipsnių rinkinys.<br />
Lietuvos muziejų asociacija, Lietuvos Dailės muziejus. Vilnius, 2008 m.