1 PACEVIČIUS JONAS gim. 1932-02-14 Dautaras J. Estafetė ...
1 PACEVIČIUS JONAS gim. 1932-02-14 Dautaras J. Estafetė ...
1 PACEVIČIUS JONAS gim. 1932-02-14 Dautaras J. Estafetė ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Kas buvo Vitalio tėvai, kol kas nežinau, o ir paties Vitalio <strong>gim</strong>imo data sutampa su nežinomo<br />
Vladislovo Pančerinskio (1853—1921), palaidoto šalia Valerijono Pančerinskio, <strong>gim</strong>imo data.<br />
Gargasas Antanas (Purvėnų kaimas) // Broniui Keriui. — 1996. — Žodžiu:<br />
„Kuprelis buvo geras daktaras. Jo dvaras buvo į vakarus nuo ežero, beveik paežerėje. Vėliau<br />
ten buvo kolūkio sandėliai. Namas buvo nesenas, todėl išardytas ir perkeltas į Pakalupės kaimą.<br />
Iš tos medžiagos pastatyta ūkio raštinė. Žemė buvo per pusę su seserimi G. Radavičiene.<br />
Kuprelis čia gyveno iki išvežimo 1941 metais. Jo buvo ir namas Viekšniuose — Vytauto gatvėje.<br />
Didelis, jame vėliau buvo mokinių bendrabutis. Kuprelis su žmona grįžo iš Sibiro.”<br />
Aleksandravičiūtė-Navickienė Zofija. Pančerinskiai // Broniui Keriui. — 1997 05 07. —<br />
Tekste:<br />
„Mano tėvelio atsiminimuose: „Ta ponia Adelajida, žiemą nešildomoje klėtyje gyventi<br />
negalėdama, prisiglausdavo kur nors pas pažįstamus kaimynus „ant kampo” ir, pati beveik<br />
badaudama, du vaikus — sūnų Edvardą ir dukterį Genovaitę (Gesę) augino, stengėsi kaip<br />
įmanydama juos lavinti ir leisti į mokslą. Blogai besimaitinančiam sūneliui pradėjus<br />
stuburkauliui linkti, apžiūrėjęs gydytojas patarė motinai jį visai vasarai į Palangą išvežti ir<br />
saulėje bei smėlyje kaitinti, bet vargšei motinai lėšų neturint, o gal ir reikalo neįvertinus, vaiko<br />
niekur negydant, palengva stuburas visai išsilenkė ir Edvardas liko kuprotas.”<br />
(J. Aleksandravičiaus atsiminimai: Rankraštis. — P. 160—161). Tiek M. Biržiškos knygoje<br />
„Anuo metu...”, tiek savo tėvelio raštuose radau žinių, kad abu A. Pančerinskienės vaikai artimai<br />
draugavo su netoli nuo jų gyvenusių Biržiškų vaikais bei pas juos besilankančiu vyriausiuoju<br />
vaistininko Vincento Aleksandravičiaus sūnumi Broniumi. Edvardas baigė Šiaulių <strong>gim</strong>naziją ir<br />
Kijevo universiteto medicinos fakultetą. Tapęs gydytoju, gyveno savo dvarelyje, o 1933 m.<br />
persikėlė į namą Vytauto gatvėje Viekšniuose, kur priiminėjo savo pacientus. Pas jį gyveno ir jo<br />
motina Adelajida iki mirties 1936 m. Šį gydytoją gerai prisimenu, nes jis lankydavosi mano tėvų<br />
namuose. Kaip ir kitus Pančerinskius, gydytoją Edvardą Pančerinskį 1941 m. birželio mėn.<br />
ištrėmė į Sibirą. Tiksliai neprisimenu, bet man atrodo, kad jis turėjo dukterį Genovaitę. Rodos, jis<br />
buvo vedęs savo tarnaitę — labai gražią moterį, kurios sesuo buvo ištekėjusi už viekšniškio<br />
Mažono.”<br />
Svieto lygintojai pas daktarą Pančerinskį: Viekšnių krašto sakmės [11] / Pagal Viekšnių<br />
muziejuje ir bibliotekoje saugomus kraštotyrininkės Amelijos Urbienės tekstus parengė Bronius<br />
Kerys // Vienybė. — 2000. — Rugs. 7. — Visas tekstas:<br />
„Balsys ir Kazlauskas siaučia. Žinomi plėšikai Balsys ir Kazlauskas paskutiniu laiku apiplėšia<br />
vis daugiau žmonių ir pridaro visokių šposų. Užpuolę netoli Telšių Džiuginėnų dvarą, pavaišinę<br />
dvare rastais gėrimais dvariškius, paskum parašė policijai laišką, kuriame pasivadino „Laisvuoju<br />
Aru ir Lietuvos Lampeao”, ir įdavė tą laišką policijai, prašydami, kad pasakytų apie juos visą<br />
teisybę”.<br />
(Laikr. „Darbininkas”. — Kaunas, 1934, gegužės 19.)<br />
Iš toliau į Viekšnius atėjo kalbos, kad iš darbų pabėgę kaliniai dabar siautėja apylinkėse,<br />
apiplėšinėdami žmones. Ir tų plėšikų pavardės minimos: Balsys ir Kazlauskas. Tuodu plėšikai,<br />
kaip tas „svieto lygintojas” Blinda, lankydavosi tik pas turtinguosius. Vargšams nebuvo ko jų<br />
bijoti. Kai kas ir juodu vadino „svieto lygintojais”, nes mūsų miestelyje senesnieji žmonės<br />
atsiminė Blindą ir žinojo daugybę pasakojimų apie jo darbus. Miestelyje buvo keletas senukų,<br />
kurie net patį Blindą buvo matę. Šnekėjo dabar visi apie Balsį ir Kazlauską, supainiodami<br />
Blindos ir jų darbus...<br />
Vėlyvo rudens vakaras. Lietus žliaugė visą dieną. Dabar tik dulkia. Jei nebūtų taip šalta,<br />
grybai dygtų pasispardydami. Kaimo keliai ir keleliai neišvažiuojami ir neišbrendami. Laukuose<br />
kur-ne-kur žiburėlis spingsi. Kiūto tokį vakarą žmonės trobose.<br />
Daktaro Pančerinskio dvaras netoli nuo miestelio. Turtingai gyvena daktaras. Dvaras<br />
nemažas. Dar ir miestelyje didelius gražius namus turi — dvejom stiklinėm gonkom. Pro vienas<br />
gonkas pats daktaras, atvažiavęs iš dvaro, vaikščioja, pro kitas — ligoniai. Daktaras ligonius<br />
41