sinoptinės meteorologijos pagrindų praktikos darbai - Vilniaus ...
sinoptinės meteorologijos pagrindų praktikos darbai - Vilniaus ...
sinoptinės meteorologijos pagrindų praktikos darbai - Vilniaus ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Barinės topografijos žemėlapiuose reprezentuojančiuose aukštesnius nei 300 hPa<br />
standartinius izobarinius paviršius (250, 200, 150, 100, 70, 50, 30, 20, 10 hPa) geopotencialus<br />
aukštis visada nurodomas be dešimties tūkstančių skaitmens, tačiau geopotencialiais dekametrais<br />
(5 pav.). Todėl iki 70 hpa lygio imtinai geopotencialaus aukščio skaičiaus priekyje pridedamas 1,<br />
o pabaigoje – 0 (5.4 pav.). Aukštesniuose lygiuose (50, 30 ir 20 hPa) priekyje pridedama 1 arba 2,<br />
o 10 hPa lygyje – 2 arba 3 42 .<br />
5.4 pav. Radiozondavimo stebėjimų vaizdavimas stoties modelio pagalba AT100 žemėlapyje.<br />
Tikras 100 hPa izobarinio paviršiaus aukštis ties konkrečiomis stočių koordinatėmis gaunamas<br />
prie geopotencialaus aukščio skaitmenų priekyje pridėjus vienetą, o gale nulį. Pavyzdžiui, Kauno<br />
aerologinės stoties vietoje skaitmenys 655 reiškia 16550 gpm virš jūros lygio.<br />
Standartiškai izohipsės AT850, AT700 ir AT500 absoliučios topografijos ir ST 500 1000<br />
santykinės topografijos žemėlapiuose braižomos kas 40 gpm arba 4 dam. Tačiau paskutiniais<br />
dešimtmečiais, kai sinoptinėje orų analizėje naudojami ne tik stebėjimų duomenys, bet ir<br />
skaitmeninių orų prognozės modelių analizės laukai, intervalas tarp izohipsių nurodytuose<br />
žemėlapiuose gali svyruoti nuo 3 iki 6 dam (30-60 gpm). AT300 žemėlapiuose izohipsės<br />
brėžiamos kas 8 dam (80 gpm), o kartais kas 12 dam, kadangi gradientai šiame lygyje paprastai<br />
beveik dvigubai didesni negu apatinėje troposferoje. Izohipsės brėžiamos ištisine juoda linija<br />
(naudojant minkštą pieštuką) remiantis geopotencialaus aukščio interpoliacijos rezultatais. Pati<br />
paprasčiausia interpoliacija: tai aukščių interpoliavimas tarp pasirinktos centrinės stoties ir<br />
beveik vienodu atstumu nuo jos nutolusių stočių. Deja, ne visada kiekvieną stotį supa vienodu<br />
atstumu nutolę stotys, todėl tokiais atvejais interpoliuojant verta suteikti nevienodai nutolusioms<br />
stotims skirtingus svertinius koeficientus. Interpoliacijos dėka išbrėžtos izohipsės turėtų būti<br />
koreguojamos atsižvelgiant į vėjo parametrus: laikant, kad radiozondais užfiksuotas vėjas yra<br />
labai artimas geostrofiniam vėjui, todėl izohipsės turėtų būti išlenkiamos taip, kad jos stoties<br />
vietoje būtų liestinės vėjo vektoriams. Ši taisyklė taikytina tik tose vietose, kur vėjo greitis yra ne<br />
mažesnis už 5 m/s.<br />
Neuždaros izohipsės (tai tokios, kurių pradžia ir pabaiga nesusieina) užrašomos linijos<br />
galuose, o uždaros - vienoje pasirinktoje vietoje, geriausiai uždaros izohipsės aukščiausiame<br />
taške. Visi užrašai atliekami juodu pieštuku išlaikant vienodo dydžio šriftą ir lygiuojant išilgai<br />
esamos ar menamos geografinės platumos (lygiagretės). Visos izohipsės užrašomos arba<br />
triženkliu (dam) arba keturženkliu (gpm) skaičiais (5.5 pav.).<br />
42 Operatyviniame sinoptikų darbe aukštesnių lygių negu 300 hPa bariniai topografijos žemėlapiai nenaudojami arba<br />
bent jau neapdorojami. Jie reikalingesni ilgalaikiam orų prognozavimui ir stratosferinėms analizėms.<br />
65