Lev Tolstoi, El domini de les tenebres, traducció de Joan Puig i ...
Lev Tolstoi, El domini de les tenebres, traducció de Joan Puig i ...
Lev Tolstoi, El domini de les tenebres, traducció de Joan Puig i ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
66 <strong>Tolstoi</strong><br />
<strong>de</strong> ciutat; però, aixl que 'm vaig aver begut tot<br />
lo meu, vaig tornar cap a vila. Com que no tenia<br />
ni bou ni sou, vaig llogar-me com a jornaler a<br />
casa <strong>de</strong>l teu fill. (Badalla.) Oh Déu meu!<br />
AKIM. - Rellampl... Vatua '1 m6n!... ¿Què redimon<br />
tri fa, doncs, mon fill Nikita? Digueu que té molta<br />
feina... rellamp!.:. que ha <strong>de</strong> prendre un jornaler<br />
per ajudar-Iol<br />
ANICIA. - Feina, dius? Abans tot sol la feia tota;<br />
però ara, que res li agrada sin6 la gresca, ha près<br />
un jornaler que treballa per ell.<br />
MITRITCH. - Com que té diners, no necessita .<br />
AKIM. - Va malament, dimontril... rellampl mala-<br />
ment <strong>de</strong>l totl Va molt malamentl Pel que veig...<br />
dimontrl... se <strong>de</strong>sencamina.<br />
ANlCIA. - S'ha fet malbé <strong>de</strong>l tot : aquesta es la<br />
paraula. No 'us ho po<strong>de</strong>u arribar a imaginarI<br />
AKIM. - Sempre passa així, dimontrll... Se creu...<br />
vatua '1 m6nl... que tot ha d'anar millor, 1... re<br />
llamp!... passa al revés. Esser ric... dimontril... no<br />
li val per res a un orne: se fa malbé <strong>de</strong>l tot.<br />
MITRITCH. - Es cert que la riquesa no val res. <strong>El</strong>s<br />
goços massa grassos tornen rabiosos: la gent rica<br />
s'ha <strong>de</strong> <strong>de</strong>sencaminar per força. Mireu-me a mi,<br />
per exemple. Durant tres setmanes no he fet més<br />
que beure mentres he tingut un centim a la but·<br />
xaca; m'he begut fins la roba <strong>de</strong> l'esquena. Quan<br />
no he tingut res més per vendre, me n'he <strong>de</strong>ixat:<br />
ara visc amb ordre.<br />
AKIM. - l, la teva dòna, on es?<br />
MITRITCH. - En el seu lloc; rodant per <strong>les</strong> tavernes.<br />
Està feta una gran senyora, amb els seus ulls pin<br />
tats i el seu morret tort. Que s'emborratxi o no,<br />
sempre la persegueix la fam.<br />
AKIM. - Oh! De veres? I això per què?<br />
MITRITCH.-¿Que no es això, el que's pot esperar la