Lev Tolstoi, El domini de les tenebres, traducció de Joan Puig i ...
Lev Tolstoi, El domini de les tenebres, traducció de Joan Puig i ...
Lev Tolstoi, El domini de les tenebres, traducció de Joan Puig i ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>El</strong> Domini <strong>de</strong> <strong>les</strong> Tenebres<br />
Marina, vas causar la teva perdua i la meva! ¿Es<br />
vi ure, el que nosaltres fem?<br />
MARINA (vora-<strong>de</strong> la gran/a, plorant, més contenillt els<br />
senglots). - Jana 'm queixo <strong>de</strong> la meva sort,<br />
Nikita. Que totes <strong>les</strong> dónes siguin tant ditxoses<br />
només. Vaig confessar-me al meu marit, i ell<br />
va perdonar la meva falta. Mai m'ha dit una<br />
paraula reprenent-me. No puc estar mal-contenta<br />
<strong>de</strong> la meva sort, ja que tinc un bon marit, el<br />
millor que podia <strong>de</strong>sitjar. Jo tinc compte <strong>de</strong>is seus<br />
fills; els rento i vesteixo; i ell n'està agraït. ¿Per<br />
què m'aig <strong>de</strong> queixar? Senyal que Déu ho ha<br />
volgut així. I tu? No estas content <strong>de</strong> la teva sort?<br />
Ets ric..•<br />
NIKITA.-Content <strong>de</strong> la meva sort! No vull pertorbar<br />
<strong>les</strong> noces, no! Si no 'm <strong>de</strong>turés jo mateix, ¿sabs<br />
què faria? Prendria aquesta corda, la lligaria<br />
ben forta ad aquella viga, faria un nus escorredor,<br />
i 'm penjaria per acabar la vida. Ja veus si es<br />
alegra!<br />
MARINA.-Nikita! Déu te guardi <strong>de</strong> coses semblantsl<br />
No diguis bestieses!<br />
NIKITA. -¿Que ·t creus que parlo <strong>de</strong> broma, o que<br />
potser estic embriac? Noi No estic embriac, ni<br />
tampoc puc embriagar-me, ja. <strong>El</strong> dolor... i ¡quin<br />
dolor!... me <strong>de</strong>vora. Soc tant <strong>de</strong>sgraciat que res<br />
no m'interessa. Ai, Marinuchkal Només amb tu<br />
he sigut ditxósl ¿Te recor<strong>de</strong>s <strong>de</strong> <strong>les</strong> nostres nits,<br />
quan jo treballava a la via <strong>de</strong>l carril?<br />
MARINA. - No tornis a obrir la ferida. J o m'he casat:<br />
tu també. <strong>El</strong>s meus pecats m'han sigut perdonats,<br />
i el passat ja no existeix.<br />
NIKITA. - Què 'n faré, ara, <strong>de</strong>l meu cor? ¿On me<br />
n'aniré?<br />
MARINA. -- Tens una dòna : estima-la, i no <strong>de</strong>sitgis<br />
<strong>les</strong> <strong>de</strong>ls altres. Estimaves l'Anicia : estima-la ara.