NOMS I LLOCS DE CANOVELLES - Estela - Ajuntament de ...
NOMS I LLOCS DE CANOVELLES - Estela - Ajuntament de ...
NOMS I LLOCS DE CANOVELLES - Estela - Ajuntament de ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
una capsa d’argent repujat <strong>de</strong>l segle XV i un calze mo<strong>de</strong>rn ben bonic. El senyor rector digué que el document<br />
més antic que hi ha a l’arxiu data <strong>de</strong> l’any 1607. Dia 8 d’octubre <strong>de</strong> 1929.”<br />
Cal remarcar la <strong>de</strong>voció que tenien antigament la imatge i el Santuari <strong>de</strong> Bellulla, les processons i els<br />
fi<strong>de</strong>ls venien d’arreu <strong>de</strong> la comarca, <strong>de</strong> Catalunya i més enllà, a postrar-se davant la imatge <strong>de</strong> la Mare <strong>de</strong><br />
Déu <strong>de</strong> Bellulla i a <strong>de</strong>manar intercessió pel mal d’ulls i la ceguesa. Les pedres o llàgrimes <strong>de</strong> santa Llúcia,<br />
<strong>de</strong> tanta tradició, pedres beneï<strong>de</strong>s <strong>de</strong> tacte fi i <strong>de</strong> la mida d’una mongeta, segons els creients, si es fregaven<br />
pels ulls els curaven i els treien les brosses. En Pere Julià, fi<strong>de</strong>l guardià <strong>de</strong> les tradicions antigues <strong>de</strong>l<br />
seu poble, té a casa seva diversos exemplars d’aquestes pedres.<br />
Aquella famosa frase catalana que diu “A cada bugada per<strong>de</strong>m un llençol” seria ben aplicable a les diverses<br />
carlina<strong>de</strong>s, revolucions i fets <strong>de</strong> diversa mena. El cas és que els nostres arxius han patit grans malvestats<br />
i ens han <strong>de</strong>ixat sense unes referències, a vega<strong>de</strong>s absolutament imprescindibles, per conèixer i <strong>de</strong>scab<strong>de</strong>llar<br />
el fil conductor <strong>de</strong>ls noms <strong>de</strong> moltes <strong>de</strong> les nissagues, les cases i els llocs <strong>de</strong>ls nostres pobles.<br />
Algunes vega<strong>de</strong>s, la documentació no acompanya per i<strong>de</strong>ntificar amb exactitud un element important,<br />
com pot ser la localització exacta <strong>de</strong>l Pedró, element essencial a la societat passada, car les processons a<br />
aquest punt, amb el capellà presidint la comitiva, pujant amb penons i càntics per po<strong>de</strong>r beneir el terme<br />
<strong>de</strong>s <strong>de</strong>l lloc més alt i, per tant, dominant tot el territori, tenien una rellevància especial.<br />
Cal reconèixer que, abans d’arribar a aquest punt <strong>de</strong>l treball per enllestir-ne una publicació i mentre<br />
s’ha estat fent aquest <strong>de</strong> Canovelles, hi ha hagut altres persones que ens han precedit i, amb la seva <strong>de</strong>dicació<br />
anterior, han facilitat i fet més clara en alguns punts aquesta recerca.<br />
D’antuvi, no s’ha pretès en cap moment aprofitar l’estudi d’una recerca anterior simplement per oferir<br />
unes da<strong>de</strong>s. Cal restar, però, en la humilitat, i fer el reconeixement <strong>de</strong>gut a aquelles persones que ens han<br />
precedit, referenciant <strong>de</strong> forma a<strong>de</strong>quada les da<strong>de</strong>s <strong>de</strong> cada autor, per conduir el lector cap al seu treball,<br />
si es vol trobar totes les da<strong>de</strong>s pròpies <strong>de</strong> la seva recerca, procurant, sempre i tant com s’ha pogut, donar<br />
només aquelles da<strong>de</strong>s imprescindibles en fer-hi referència; encara que, <strong>de</strong> vega<strong>de</strong>s, l’interès és tan gran<br />
que no pots estar-te d’allargar-t’hi poc o molt.<br />
La i<strong>de</strong>a final, que sempre he apuntat i m’ha condicionat fer i refer, és po<strong>de</strong>r arribar, sigui quin sigui, al<br />
resultat final, i sense importar qui el porti a terme, per aconseguir tenir una eina que ens pugui aportar el<br />
material més afinat, treballat i rigorós possible sobre l’onomàstica <strong>de</strong>l nostre territori.<br />
És fàcil d’agrair a tots aquells que han esmerçat part <strong>de</strong>l seu temps —que sempre és molt, encara que<br />
mirat <strong>de</strong>s <strong>de</strong> fora, algú sovint corre en la incorrecció <strong>de</strong> no donar, a segons quina feina, el valor que realment<br />
té— en aquests treballs anteriors que esmentàvem; tanmateix hom s’endinsa en aquestes tasques<br />
sovint per una necessitat peremptòria, allò que en diem col·loquialment “el cuc”, no pas a la recerca d’agraïments.<br />
Són molts els canovellins i canovellines que m’han ajudat, en un moment o altre, en la confecció d’aquest<br />
treball; l’any 1990, en Sebastià Asturgó <strong>de</strong> can Prat i, el 1991, en Joan Castellà <strong>de</strong> can Trico m’om-<br />
18