Vasárnapi Ujság 1900. 47. évf. 30. sz. julius - EPA
Vasárnapi Ujság 1900. 47. évf. 30. sz. julius - EPA
Vasárnapi Ujság 1900. 47. évf. 30. sz. julius - EPA
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
498<br />
BÁRÓ JÓSIKA MIKLÓS IFJUKORI ARCZKÉPE.<br />
anyját egy<strong>sz</strong>er Biarritzban meglátogatta. Ez<br />
időtől fogva Drága as<strong>sz</strong>ony gyakrabban haza<br />
járt Belgrádba, majd megválván állásától, végleg<br />
haza is költözött, nyílt házat tartott s a<br />
legelőkelőbb társaság gyülekező helyévé tette<br />
<strong>sz</strong>alonját.<br />
Általános vélemény róla, hogy művelt, megnyerő<br />
és feltűnően <strong>sz</strong>ép nő, a kit legfeljebb 30<br />
évesnek lehetne tartani.<br />
Termete sugár s a királynál csak kevéssel<br />
alacsonyabb. Fiatalos arcza kissé halovány,<br />
<strong>sz</strong>emei feketék, ragyogók. Kitűnően be<strong>sz</strong>él<br />
angolul, francziáúl, németül, művé<strong>sz</strong>iesen zongorázik<br />
s ismerősei egé<strong>sz</strong> elragadtatással be<strong>sz</strong>élnek<br />
termé<strong>sz</strong>etes, megnyerő modoráról.<br />
Egyébként egé<strong>sz</strong>en vagyontalan; utóbb udvarhölgyi<br />
nyugdíjából élt fényesen berendezett<br />
nyolcz <strong>sz</strong>obás lakásán. Kelengyét is királyi<br />
jegyese rendelt <strong>sz</strong>ámára.<br />
Van két bájos, <strong>sz</strong>őke fiatalabb nővére is,<br />
kiket Drága as<strong>sz</strong>ony nagy gonddal neveltetett.<br />
Meg kell még említeni, hogy a Lunyevics<br />
név a jobb hangzásúak közé tartozik Szerbiában,<br />
a mennyiben az egyik Lunyevics a <strong>sz</strong>erb<br />
flzabadságháborúban épen a mostani uralkodóház<br />
őse, Obrenovics Milos mellett kiváló <strong>sz</strong>erepet<br />
vitt.<br />
KÉPEK SZABOLCSVÁRMEGYÉBŐL.<br />
Szabolcs mindig mintaképe volt a magyar<br />
nemes «úri» vármegyéknek, otthona a független,<br />
<strong>sz</strong>abad gondolkozásnak, a vendég<strong>sz</strong>eretetnek,<br />
hol a régi jó magyar <strong>sz</strong>okások is ré<strong>sz</strong>ben<br />
máig fenmaradtak és tovább élnek. Már csak<br />
ezért is különösebb érdeklődéssel vehetjük<br />
kézbe a «Szabolcs vármegye* czím alatt közelebb<br />
megjelent terjedelmes munkát, mely a<br />
megyének kimerítő képét tárja az olvasó elé.<br />
S ez a kép annál igazabb és közvetlenebb, mert<br />
a nagy ismertető könyv a megye fiainak műve,<br />
kik <strong>sz</strong>ülőföldjüket, lakóhelyüket alaposan ismerik<br />
8 a mit megírtak, azt nemcsak gonddal,<br />
hanem igaz <strong>sz</strong>eretettel is irták meg. Az 574<br />
oldalas, nagy alakú dí<strong>sz</strong>esen kiállított munka<br />
egyik kötete a dr. Borov<strong>sz</strong>ky Samu <strong>sz</strong>erke<strong>sz</strong>tésébenmegjelenő<br />
«Magyaror<strong>sz</strong>ág vármegyéi és városai<br />
» czímű nagy encziklopedikua vállalatnak:<br />
melynek kiadóhivatalánál (Budapest, Almásytér<br />
2. <strong>sz</strong>.) csinos kötésben 12 koronáért rendelhető<br />
meg.<br />
Az érdemes munkát igen sok és sikerűit<br />
illu<strong>sz</strong>tráczió élénkíti, melyek közül mi is bemutatunk<br />
néhányat.<br />
Kezdjük a vármegye <strong>sz</strong>ékhelyével, Nyíregyházával,<br />
melyről különösen <strong>sz</strong>ámos kép van a<br />
könyvben.<br />
A régi Nyíregyháza a háborús idők miatt teljesen<br />
elpu<strong>sz</strong>tult s a mostani tulajdonkép csak<br />
1753-ban kezdett felépülni, midőn Károlyi<br />
VASÁRNAPI ÚJSÁG.<br />
BENCZÚR GYULA SZÜLŐHÁZA NYÍREGYHÁZÁN. (EGYKOR VÁROSHÁZA.)<br />
SZABOLCS VÁRMEGYÉBŐL.<br />
Ferencz gróf a pu<strong>sz</strong>ta helyek betelepítését felföldi<br />
tótokkal megkezdte. S alig másfél <strong>sz</strong>ázad<br />
alatt, ime, mily virágzó s erőteljesen fejlődő<br />
nagy város állott elő a lakatlan, homokos, mo»<br />
csaras sivatagon.<br />
Több <strong>sz</strong>ép épülettel dicsekedhetik már Nyíregyháza,<br />
melyek közül legkiválóbb a vármegyeháza.<br />
E sikerűit épület Alpár Ignácz terve<br />
<strong>sz</strong>erint 1892-ben ké<strong>sz</strong>ült el s 200,000 forintnál<br />
többe került. Itt van elhelyezve a megyei múzeum<br />
is, mely a vidéki ilynemű intézetek közt<br />
igen előkelő helyet foglal el.<br />
A város ódon épületei közül feltűnő sajátságos<br />
kettős fedelével a régi városháza, mely<br />
aztán később magántulajdonná lett s ebben<br />
<strong>sz</strong>ületett jeles festőművé<strong>sz</strong>ünk, Benczúr Gyula.<br />
Közöl a könyv <strong>sz</strong>ámos képet a nyíregyházi<br />
és környékebeli tanyai és népéletből is, melyek<br />
közül megragadják figyelmünket az úgynevezett<br />
«bokortanyák*, ezek a csinos, rendes, épületekkel,<br />
fákkal borított gazdasági udvarok, tükrei<br />
a jóllétnek, munkának, <strong>sz</strong>orgalomnak. Sajátságosak<br />
a táligások is, a kik kétkerekű kocsiféle<br />
elébe egy lovat fogva, teljesítenek holmi<br />
apróbb fuvarozásokat és sok tekintetben a fiakkert<br />
meg komfortáblit helyettesítik a Nyir fővárosában<br />
és környékén.<br />
Nem mes<strong>sz</strong>e fek<strong>sz</strong>ik Nyíregyházától éj<strong>sz</strong>ak<br />
felé Baj és Kótaj; ezek közt van a Törik<strong>sz</strong>akad<br />
csárda, a melynek neve a Jókai «Egy<br />
magyar nábob» regénye révén or<strong>sz</strong>ág<strong>sz</strong>erte<br />
ismeretes lett. S majd midőn a haladó kor egymásután<br />
elsepregeti a föld <strong>sz</strong>ínéről a csárdákat,<br />
a régi romantika emez ócska fé<strong>sz</strong>keit, a Törik<strong>sz</strong>akad<br />
emlékezete akkor is fenmarad.<br />
A vármegye nyugoti ré<strong>sz</strong>én, nem mes<strong>sz</strong>e a<br />
Hajdúságtól találjuk Szent-Mihály községét,<br />
mely hajdan a Báthoriak birtokaihoz tartozott,<br />
de 1620-ban elpu<strong>sz</strong>tulván, akkori földesura,<br />
Lónyay Zsigmond építette fel újra, ki <strong>sz</strong>abad<br />
hajdúkat telepített bele. Ezután Bethlen Gábort<br />
és később II. Rákóczy Ferenczet találjuk a<br />
földesurak közt, majd a gróf Csáky, végre<br />
pedig a Dessewffy családot, mely máig is birtokos<br />
a községben. Igen <strong>sz</strong>ép régi kastélya és<br />
parkja van itt gróf Dessewffy Aurélnak, mely a<br />
XIX. <strong>sz</strong>ázad első felében gyűlőhelye volt az<br />
irói és művé<strong>sz</strong>i köröknek s Döbrentey és Kazinczy<br />
is gyakori vendégei voltak.<br />
Nyíregyházától délkeleti irányban haladva,<br />
egymásután érjük többek közt Napkori, mely<br />
község már a tizennegyedik <strong>sz</strong>ázad elején<br />
fennállott. Elébb a Kállayak, majd a Czudarok<br />
voltak birtokosai, később báró Jósika Miklósnak<br />
is volt itt birtoka. A községben két<br />
<strong>sz</strong>ép úrilak van, az egyik egy Kállay-féle ősi<br />
kúria, a másik Czukor Vilmos háza, melyben<br />
egykor báró Jósika Miklós lakott, kinek egy<br />
ifjúkori olajfestésű arczképe most is megvan a<br />
kúriában.<br />
:',!). SZÁM. Í'.IOO. Í7. ÉVFOLYAM.<br />
AZ EMBERI ÉLET TARTAMA.<br />
A zsoltárok könyve <strong>sz</strong>erint az ember élete<br />
nem tart tovább hét<strong>sz</strong>er tíz e<strong>sz</strong>tendőnél. A tények<br />
azonban ennek ellene mondanak s nem<br />
egy példa van az ellenkezőre. Hires példája a<br />
magas életkornak egy angol hölgy, a kivel a<br />
későbbi III. Rikhárd király Gloucester herczeg<br />
korában tánezolt s a ki ismerte Sir Walter<br />
Raleigbt 1589-ben, a mikor is 124 éves volt, de<br />
azután még 1603-ban is élt.<br />
Az ilyen igen nagy életkor hírét mindig bizonyos<br />
kétkedéssel fogadjuk, hátha nem is igaz ?<br />
Buffon, a híres franczia tudós azt tartotta, hogy<br />
az ember elélhet <strong>sz</strong>áz e<strong>sz</strong>tendeig ie, hacsak<br />
valami véletlen ok nem idézi elő a halálát.<br />
A véletlen ok nemcsak valami baleset lehet,<br />
hanem mindenféle olyan baj, melyet az ember<br />
saját Hibájából <strong>sz</strong>erez magának. Buffon <strong>sz</strong>ánuV<br />
tása azon az arányon alap<strong>sz</strong>ik, mely az állatoknál<br />
életük tartama és a közt az idő közt van, a<br />
míg nőnek. A kutya például két év alatt nő fel<br />
teljesen, s mintegy öt<strong>sz</strong>ör-hat<strong>sz</strong>or annyi ideig<br />
él. A ló négy éves korában van teljesen kifejlődve<br />
s hu<strong>sz</strong>onöt-hu<strong>sz</strong>onhat évig él. Már most,<br />
mondja Buffon, ha fölte<strong>sz</strong><strong>sz</strong>ük, hogy az ember<br />
tizennégy éves koráig fejlődik, mért ne élhetne<br />
hat<strong>sz</strong>or-hét<strong>sz</strong>er annyi ideig, vagyis kilenczven,<br />
<strong>sz</strong>áz évet. Hogy az emberek általában nem <strong>sz</strong>oktak<br />
ily magas életkort érni, annak oka, hogy<br />
nem élnek mindig úgy, a hogy élniök kellene.<br />
Csakhogy Buffon <strong>sz</strong>ámítása e<strong>sz</strong>ményi <strong>sz</strong>ámítás<br />
s nem ve<strong>sz</strong>i tekintetbe az emberi élet vi<strong>sz</strong>onyait.<br />
Mert hány embernek van módjában életét úgy<br />
rendezni be, hogy soha semmit se kelljen cselekednie<br />
olyat, a mi ártalmára lehet. Á kenyérkereset<br />
gondja közepett nem igen jér rá az ember<br />
megválogatni, hogy ez vagy az a munka,<br />
avagy életmód egé<strong>sz</strong>ségére válik-e s nem rövidíti-e<br />
meg az életét.<br />
Szabók, pékek, bányá<strong>sz</strong>ok, varrónők,/ mind<br />
oly mesterséget űznek, a mely árt az egé<strong>sz</strong>ségnek<br />
s idő előtt felemé<strong>sz</strong>ti életerejüket. A leg<strong>sz</strong>erencsétlenebb<br />
helyzetben a kö<strong>sz</strong>örűs műhelyek<br />
munkásai vannak. A híres sheffieldi kö<strong>sz</strong>örűsök,<br />
a kik a világ legkitűnőbb késeit, ollóit,<br />
borotváit ké<strong>sz</strong>ítik, mint a stati<strong>sz</strong>tikai megfigyelések<br />
bizonyítják, mind igen rövid életűek. Átlagos<br />
életkorukat így állapították meg angol orvosok<br />
: a villaké<strong>sz</strong>ítőké 29 év, a borotvagyártóké<br />
31 év, az ollócsinálóké 35 év. Legtovább még a<br />
fűré<strong>sz</strong>ek és ka<strong>sz</strong>ák ké<strong>sz</strong>ítői élnek: 38 évig.<br />
Majdnem mind tüdővé<strong>sz</strong>ben halnak meg; a vasnak<br />
s az aczélnak apró pora rá<strong>sz</strong>áll a tüdejükre<br />
s képtelenné te<strong>sz</strong>i a tüdővé<strong>sz</strong>es fertőzés elleni<br />
ellenállásra.<br />
Nem valami sokáig <strong>sz</strong>oktak élni a kocsisok<br />
meg a rendőrök sem, bár mindig a <strong>sz</strong>abad levegőn<br />
vannak, mert a hos<strong>sz</strong>as tétlen álldogálás<br />
és ülés az utczán lanyhítja vérkeringésüket s<br />
aztán annál kevésbbé tudnak az időjárás vi<strong>sz</strong>ontagságainak<br />
ellenállni. Sokkal egé<strong>sz</strong>ségesebbek<br />
a kerté<strong>sz</strong>ek, földmívesek, pá<strong>sz</strong>torok, mert ezek-<br />
<strong>30.</strong> SZÁM. <strong>1900.</strong> <strong>47.</strong> ÉVFOLYAM.<br />
nek foglalkozása a <strong>sz</strong>abad levegőn való sok<br />
mozgással jár.<br />
Rövid életűek a kéményseprők, a kiknek<br />
nagy ré<strong>sz</strong>ét rákbetegség ragadja el, melyet<br />
állítólag a bőrükre rakodott korom idéz elő.<br />
A pékeknek negyvenegy <strong>sz</strong>ázaléka pedig —<br />
dr. Guy angol orvos <strong>sz</strong>ámítása <strong>sz</strong>erint — tüdővé<strong>sz</strong>t<br />
kap, a mi egé<strong>sz</strong>ségtelen mesterségük<br />
következménye.<br />
Nevezetes, hogy az utczaseprés egé<strong>sz</strong>séges<br />
mesterség. Az említett orvos azt mondja róluk,<br />
hogy náluk egé<strong>sz</strong>ségesebb embereket még nem<br />
látott. A míg <strong>sz</strong>áz kőmíves között csak 36 akadt<br />
olyan, a ki még soha egy napig se volt kénytelen<br />
betegség miatt abbanhagyni a munkát, az<br />
utczaseprők 53 <strong>sz</strong>ázaléka örvendett ily állandó<br />
egé<strong>sz</strong>ségnek.<br />
Egy híres angol író ezekben állapítja meg a<br />
hos<strong>sz</strong>ú életkor föltételeit: sok testgyakorlat a<br />
<strong>sz</strong>abad levegőn, egé<strong>sz</strong>séges, mérsékelt táplálék<br />
és tartózkodás attól, hogy az ember élete meghos<strong>sz</strong>abbításának<br />
módján törje fejét. Általában<br />
a megfe<strong>sz</strong>ített <strong>sz</strong>ellemi munkát is az életet megrövidítő<br />
e<strong>sz</strong>köznek <strong>sz</strong>okták tekinteni. S ebben<br />
van is igazság, mert az ilyen életmód különösen<br />
az idegrend<strong>sz</strong>ert rontja meg s te<strong>sz</strong>i gyakran<br />
tönkre. Mégis, a <strong>sz</strong>ellemi munkával foglalkozók<br />
között gyakran találni bámulatos hos<strong>sz</strong>ú életűeket,<br />
különösen az uralkodók s a politikusok<br />
között. Fejedelmek között az egé<strong>sz</strong> történelem<br />
folyamán kevés példa van olyanra, a ki legalább<br />
egy fél <strong>sz</strong>ázadnál tovább ne élt volna, hacsak erő<strong>sz</strong>akos<br />
halált nem halt. így például az angol<br />
uralkodók átlagos életkora 53 év, a mi elég<br />
magas <strong>sz</strong>ám, ha tekintetbe ve<strong>sz</strong><strong>sz</strong>ük, hogy azok<br />
is bele vannak <strong>sz</strong>ámítva, a kik még gyermekkorukban<br />
és azok is, a kik erő<strong>sz</strong>akos útonmódon<br />
haltak meg. Bámulatosan magas az<br />
angol ari<strong>sz</strong>tokraczia átlagos életkora: batvanhét<br />
óv.<br />
Híresek voltak hos<strong>sz</strong>ú életükről a régi görög<br />
bölcsé<strong>sz</strong>ek, nyilván mert soha sem volt valami<br />
sok dolguk s a mellett, mint afféle bölcsek, igen<br />
mértékletesen éltek. De az államférfiak sem<br />
pana<strong>sz</strong>kodhatnak kora halálról, mint ezt a nagy<br />
kort ért politikusok sokasága tanúsítja. Csak a<br />
XIX. <strong>sz</strong>ázadból néhány példa: Kossuth Lajos,<br />
Gladstone, Beaconsfield lord, Palmerston, Brougham,<br />
Talleyrand, Metternich, Bismarck, mind<br />
mes<strong>sz</strong>e túlhaladtak az átlagos életkoron. A tudósok<br />
és írók közül hos<strong>sz</strong>ú életkorukról nevezetesek<br />
: Hobbes, Voltaire, Fontenelle, Goethe,<br />
Newton, Kepler, a két Humboldt, Chevreuil,<br />
nálunk pedig Brassai Sámuel; ezek mind idő-<br />
VASÁRNAPI ÚJSÁG. 499<br />
ÜHÉf<br />
sebbek voltak nyolczvan évesnél, mikor meghaltak.<br />
Csakhogy még nagyobb azoknak a tudósoknak,<br />
íróknak, költőknek <strong>sz</strong>áma, a kiket fiatal<br />
korukban ragadott el a megfe<strong>sz</strong>ített munka.<br />
A. papok közt igen sok a hos<strong>sz</strong>ú életű. Egy<br />
nagy életbiztosító társaság igazgatója megvallotta,<br />
hogy leg<strong>sz</strong>ívesebben a papokat fogadják<br />
el életbiztosításra. Átlagos életkoruk mégis csak<br />
egy évvel hos<strong>sz</strong>abb, mint az orvosoké, holott<br />
életük jóval nyugalmasabb. Az orvos valamivel<br />
tovább él, mint az ügyvéd, a ki e tekintetben<br />
körülbelül egy sorban áll a katonákkal és a tengeré<strong>sz</strong>ekkel<br />
, művé<strong>sz</strong>ekkel éskereskedőkkel. Ezeknek<br />
körülbelül 72 <strong>sz</strong>ázaléka ér ötven évesnél<br />
magasabb kort.<br />
IRODALOM ÉS MŰVÉSZET.<br />
Vida Jeromos poétikája. Fordította, tanúlmánynyal<br />
és jegyzetekkel ellátta Várdai Béla. Budapest<br />
<strong>1900.</strong> Jeles fiatal tehetség munkája ez a kiváló<br />
irodalomtörténeti jártasságra s élénk e<strong>sz</strong>tétikai<br />
SZABOLCSVÁRMEGYÉBŐL. - - NYÍREGYHÁZA.<br />
•*!<br />
^ ^ ,'^<br />
i£*&<br />
A «TÖRIK-SZAKAD» CSÁRDA.<br />
érzékre valló tanulmány, mely Vida Márk Jeromos,<br />
a hírneves humanista költő három énekes tankölteményének<br />
alakhíí fordításához bevezetésül <strong>sz</strong>olgál.<br />
Horácztól Arany Jánosig több kiváló költő foglalkozott<br />
a költé<strong>sz</strong>et <strong>sz</strong>abályainak tankölteményben<br />
való előadásával, s ezek sorában a legcsodáltabbak,<br />
legünnepeltebbek egyike volt Vida, X. Leo pápa<br />
udvari költője, ki a humanista <strong>sz</strong>ellem hatása alatt,<br />
latin nyelven az Augustus korabeli költé<strong>sz</strong>etet<br />
akarta új életre ébre<strong>sz</strong>teni. Mintaképűi Vergiliust<br />
és Horatiust vála<strong>sz</strong>totta; de nagy a különbség a<br />
között a ezél között, a melyet Horatius és Vida<br />
Márk kitűzött. Horatius a hívatlan dúdolókat —<br />
a mint Arany nevezi a valódi költői tehetség nélkül<br />
verselők hadát — el akarta ria<strong>sz</strong>tani a Parnas<strong>sz</strong>ustól,<br />
mint a mi Aranyunk is tette «Vojtina levelei»vei,<br />
ellenben Yida Márk azokat a <strong>sz</strong>abályokat<br />
igyek<strong>sz</strong>ik elmondani, melyeket, mint a jó kézműves<br />
a maga mestersége fogását, minden valamire<br />
való ember megtanulhat. Mi más volna ez, mint a<br />
külső forma s a klas<strong>sz</strong>ikusok hű utánzása ?! A mi a