vállalkozás menedzsment - MIAU - Szent István Egyetem
vállalkozás menedzsment - MIAU - Szent István Egyetem
vállalkozás menedzsment - MIAU - Szent István Egyetem
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
SZENT ISTVÁN EGYETEM<br />
Gazdaság- és Társadalomtudományi Kar<br />
Üzemtani Tanszék<br />
VÁLLALKOZÁS MENEDZSMENT<br />
EGYETEMI JEGYZET<br />
Készítette: Dr. Kovács Árpád Endre<br />
Gödöllő, 2001
TARTALOMJEGYZÉK<br />
1. Bevezetés ..................................................................................................... 7<br />
2. Vállalkozáselméleti alapok ............................................................................ 9<br />
1.1. A <strong>vállalkozás</strong> fogalma ............................................................................ 9<br />
1.2. A vállalkozói magatartás.......................................................................10<br />
1.3. A <strong>vállalkozás</strong> küldetése .........................................................................12<br />
1.4. A <strong>vállalkozás</strong> célja ................................................................................12<br />
1.1.1. A profit.......................................................................................13<br />
1.1.1.1. Funkcionális profitelméletek ............................................13<br />
1.5. A <strong>menedzsment</strong> fogalma.......................................................................14<br />
1.6. Az irányítás..........................................................................................15<br />
1.1.1. Irányítási típusok.........................................................................16<br />
1.1.1.1. A vezérlés .......................................................................17<br />
1.1.1.2. A szabályozás..................................................................18<br />
1.1.1.3. Szabályozás zavarkompenzációval ....................................18<br />
1.1.2. Az irányítás informatikai alapjai...................................................20<br />
1.1.3. Az információ .............................................................................20<br />
1.1.4. A kommunikáció ........................................................................22<br />
1.1.5. Az információk tárolása...............................................................23<br />
3. A projekt <strong>menedzsment</strong>...............................................................................27<br />
1.1. a projekt <strong>menedzsment</strong> lényege és tervezésének folyamata ......................27<br />
1.1.1. A projekt és projekt <strong>menedzsment</strong> fogalma...................................28<br />
1.1.2. Projektek tervezésének lépései ......................................................30<br />
1.1.2.1. Kezdőpont ......................................................................30<br />
1.1.1.2. Felmérés..........................................................................30<br />
1.1.1.3. Összetevők meghatározása ...............................................32<br />
1.1.1.4. Tervezés..........................................................................34<br />
1.1.1.5. Megvalósulás...................................................................36<br />
1.1.1.6. Végpont .........................................................................37<br />
1.1.1.7. Értékelés .........................................................................37<br />
1.2. A projekt <strong>menedzsment</strong> alkalmazásának lehetőségei...............................38<br />
1.1.1. A projekt <strong>menedzsment</strong> alkalmazásának feltételei .........................38<br />
1.1.2. A projekt <strong>menedzsment</strong> kialakulása..............................................39<br />
1.3. A projekt <strong>menedzsment</strong> lehetőségeinek áttekintése ................................40<br />
1.1.1. Példa a projekt <strong>menedzsment</strong> alkalmazására..................................41<br />
4. Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong>..............................................................51<br />
1.1. A pénzügyi döntések tartalma, típusai ...................................................51<br />
1.2. Az idő pénzértéke.................................................................................53<br />
1.3. Az időpreferencia alkalmazása a számításokban......................................54<br />
1.4. A <strong>vállalkozás</strong>ok gazdasági kockázatai.....................................................55<br />
1.5. rövid távú pénzügyi döntések................................................................57<br />
1.1.1. A forgótőke meghatározói, körforgása ..........................................58<br />
1.6. A forgótőke nagyságára ható tényezők ..................................................59<br />
1.7. A forgóeszközök optimális szintje ..........................................................60<br />
1.8. A forgóeszközök finanszírozása..............................................................61<br />
- 3 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
1.1.1. Választás a különböző finanszírozási stratégiák között ...................62<br />
5. Az üzleti tervezés.........................................................................................65<br />
1.1. Az üzleti tervezés alapjai .......................................................................65<br />
1.2. Üzleti terv formai követelményei...........................................................66<br />
1.1.1. Üzleti terv felépítése.....................................................................66<br />
1.1.1.1. Üzleti terv fő fejezetei ......................................................67<br />
6. A <strong>vállalkozás</strong>ok gazdaságossági számításai ....................................................73<br />
1.1. Befektetés, beruházás, invesztíció...........................................................73<br />
1.2. A beruházási döntések általános jellemzői..............................................74<br />
1.3. A gazdaságossági számítások módszerei..................................................77<br />
1.1.1. A pénzáramok (cash flow) típusai .................................................78<br />
1.1.2. Döntési kritériumok ....................................................................79<br />
1.4. A beruházás-gazdaságossági mutatószámok............................................79<br />
1.1.1. Nettó jövedelem jelenlegi értéke (Net Present Value – NPV) .........80<br />
1.1.2. A Belső kamatláb (Internal Rate of Return - IRR) .........................81<br />
1.1.3. Jövedelmezőségi index (Profitability Index - PI)..............................82<br />
1.1.4. A Dinamikus (diszkontált) megtérülési idő (Payback Period) ..........83<br />
1.1.5. Az infláció kezelése a tervezés során..............................................85<br />
1.1.6. Az amortizációs költségek kérdése ................................................85<br />
1.1.7. A kalkulatív kamatláb meghatározása ..........................................86<br />
1.5. Érzékenységvizsgálatok .........................................................................86<br />
1.6. hogyan készülnek számítások a gyakorlatban?........................................87<br />
1.1.1. Példák a gazdaságossági számításokhoz .........................................87<br />
1.1.2. Példa likviditási terv készítésére ....................................................90<br />
1.7. Jellemző hibák a tervezés során..............................................................91<br />
7. Egyéni és társas <strong>vállalkozás</strong>ozások alapítása, működtetése..............................93<br />
1.1. Az egyéni <strong>vállalkozás</strong> ............................................................................93<br />
1.2. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok...........................................................................94<br />
1.2.1. Közkereset társaság (KKt.)............................................................94<br />
1.1.2. Betéti társaság (Bt.)......................................................................95<br />
1.1.3. Gazdasági munkaközösség (Gmk.)................................................95<br />
1.1.4. Korlátolt felelősségű társaság (Kft.) ...............................................95<br />
1.3. A társasági szerződés tartalma ...............................................................96<br />
8. Hogyan tudunk érdemben tárgyalni könyvelőnkkel?.....................................99<br />
1.1. A <strong>vállalkozás</strong> könyvelésével kapcsolatos fogalmak..................................99<br />
1.2. Az egyszeres könyvvitel.......................................................................101<br />
1.3. A kettős könyvvitel ............................................................................102<br />
1.4. További nyilvántartások.....................................................................103<br />
9. A <strong>vállalkozás</strong>ok adózási alapismeretei.........................................................105<br />
1.1. Adózási alapfogalmak .........................................................................105<br />
1.2. A vállalkozókat érintő adótípusok.......................................................106<br />
1.1.1. Személyi jövedelemadó rendszere ...............................................106<br />
1.1.1.1. A nem önálló tevékenységből származó jövedelem<br />
adózása .........................................................................106<br />
1.1.1.2. Az önálló tevékenységből származó jövedelem adózása....107<br />
- 4 -
Tartalomjegyzék<br />
1.1.2. Az egyéni <strong>vállalkozás</strong>ból származó jövedelem ..............................108<br />
1.1.3. Bevallás és előlegfizetés...............................................................109<br />
1.1.4. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok adózása ...................................................109<br />
1.1.4.1. A társasági adó .............................................................109<br />
1.1.1.2. Az általános forgalmi adó ..............................................110<br />
10. Alapvető társadalombiztosítási ismeretek..................................................113<br />
1.1. Egyéni <strong>vállalkozás</strong>ok...........................................................................113<br />
1.1.1. Főfoglalkozású egyéni vállalkozó járulékfizetési kötelezettsége ......114<br />
1.1.2. Mellékfoglalkozású egyéni vállalkozó járulékfizetési<br />
kötelezettsége ............................................................................114<br />
1.2. Társas <strong>vállalkozás</strong>ok ...........................................................................114<br />
1.1.1. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok főfoglalkozású tagjainak járulékfizetési<br />
kötelezettsége ............................................................................114<br />
1.1.2. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok kiegészítő tevékenységet folytató<br />
tagjainak járulékfizetési kötelezettsége.........................................115<br />
1.3. A foglalkoztatottak társadalombiztosítása ............................................115<br />
1.4. A munkáltató bejelentési és nyilvántartási kötelezettsége......................115<br />
1.5. Járulék- és mulasztási bírság.................................................................116<br />
1.6. A társadalombiztosítási igazolvány ......................................................116<br />
11. A <strong>vállalkozás</strong>ok marketing feladatai .........................................................119<br />
1.1. A <strong>vállalkozás</strong>ok marketing-munkájának főbb szempontjai ....................119<br />
1.2. SWOT analízis lehetőségei a marketingtervben....................................120<br />
1.3. A reklám............................................................................................120<br />
12. Vállalkozásvezetés ...................................................................................123<br />
1.1. Vállalkozói készség, személyes alkalmasság...........................................123<br />
1.1.1. Vállalkozáshoz szükséges készségek.............................................124<br />
1.1.2. A vállalkozóvá válás ..................................................................124<br />
1.1.3. Vállalkozás irányítása ................................................................125<br />
1.1.4. A <strong>vállalkozás</strong>, mint szervezet......................................................125<br />
1.1.5. Vezetés .....................................................................................125<br />
1.1.6. Emberek kiválasztása .................................................................125<br />
1.1.7. Csapatépítés..............................................................................126<br />
1.1.8. Ösztönzés..................................................................................126<br />
1.1.9. Tanácsadás - Nevelés .................................................................126<br />
1.1.10. Ellenőrzés................................................................................127<br />
1.1.11. Tárgyalás - Tárgyalástechnika ..................................................127<br />
1.1.12. Vállalkozói morál ....................................................................128<br />
1.1.13. Megjelenés, öltözködés, ápoltság...............................................128<br />
13. Üzleti etika alapjai...................................................................................129<br />
14. A <strong>vállalkozás</strong>okkal kapcsolatos alapfogalmak............................................133<br />
- 5 -
1. BEVEZETÉS<br />
A gazdasági szervezetek irányításának <strong>vállalkozás</strong>i oldalról történő megközelítése az<br />
utóbbi években vált szükségessé a kelet-közép európai országokban. A piacgazdaság<br />
térhódítása, az egyéni és csoportos <strong>vállalkozás</strong>i formák törvényesítése, majd elterjedése<br />
miatt fontos az elsősorban új szemléletet igénylő <strong>vállalkozás</strong>i felfogás megismerése.<br />
A „Vállalkozás <strong>menedzsment</strong>” című tantárgy a Vállalatgazdaságtan III. tárgy szerves<br />
folytatása, az elsajátított irányításelméleti, döntéselméleti, stratégiai tervezési és gazdálkodás<br />
ismeretek, az azokhoz kapcsolódó módszerek alapvető részei e tantárgynak<br />
is. A Vállalkozás <strong>menedzsment</strong>ben a szemléleti megalapozást követően a Vállalatgazdaságtanban<br />
megismert módszerek, eljárások <strong>vállalkozás</strong>okban történő alkalmazását<br />
kívánjuk előtérbe helyezni. Az oktatás módszertanára az esettanulmányok megismertetése<br />
és az egyéni feladatok kidolgozása jellemző. Ebben fontos szerepet szánunk<br />
a hallgatók önálló munkájának, kreativitásának.<br />
Nem törekedtünk arra, hogy az jegyzet minden a tantárggyal kapcsolatosan felvetődő<br />
kérdésre választ adjon. Elsősorban olyan útmutatónak szánjuk, amely segítségével<br />
a hallgató számára világossá válik a tantárgy követelményrendszere, önállóan<br />
végezheti feladatait és eligazodhat a kapcsolódó szakirodalomban.<br />
- 7 -
2. VÁLLALKOZÁSELMÉLETI ALAPOK<br />
(Írta: Dr. Székely Csaba)<br />
A „Vállalkozáselméleti alapok” című fejezet a <strong>vállalkozás</strong> fogalmi meghatározása után,<br />
annak alapelemeivel foglalkozik. A fejezetben megtalálható elméleti ismeretek a <strong>vállalkozás</strong>ok<br />
menedzselési, irányítási feladatainak megértését segítik elő.<br />
A fejezet tartalma:<br />
2.1. A <strong>vállalkozás</strong> fogalma<br />
2.2. A vállalkozói magatartás<br />
2.3. A <strong>vállalkozás</strong> küldetése<br />
2.4. A <strong>vállalkozás</strong> célja<br />
2.4.1. A profit<br />
2.5. A <strong>menedzsment</strong> fogalma<br />
2.6. Az irányítás<br />
2.6.1. Irányítási típusok<br />
2.6.2. Az irányítás informatikai alapjai<br />
2.6.3. Az információ<br />
2.6.4. A kommunikáció<br />
2.6.5. Az információk tárolása<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 3-4 óra.<br />
2.1. A VÁLLALKOZÁS FOGALMA<br />
A <strong>vállalkozás</strong> fogalmához nem lehet egyetlen jelentést kötni. Egyes vélemények szerint<br />
a vállalat az „alapvető <strong>vállalkozás</strong>i egység”. A magyar nyelv ráadásul a vállalat és a<br />
<strong>vállalkozás</strong> fogalmak között is különbséget érez. A vállalat valamiféle stabil, meghatározott<br />
feladatra kialakított gazdasági egység lenne, viszont a <strong>vállalkozás</strong> a mindig<br />
újat kereső, magánérdekeket kifejező és profitorientált (üzleti) tevékenység vagy gazdasági<br />
egység. Ez nyilvánvalóan az elmúlt időszak gazdaságpolitikai felfogása miatt<br />
alakulhatott ki így, mivel valójában egyik vállalat sem nélkülözheti az újat keresést,<br />
a piacorientáltságot és a tulajdonosi érdekből fakadó hajtóerőt. Ennélfogva a <strong>vállalkozás</strong>ról<br />
beszélve mindenféle tulajdonú (magán, társas és állami) vállalattal összefüggésben<br />
kívánunk foglalkozni.<br />
Chikán Atilla szerint a vállalat olyan emberekből és eszközökből álló gazdálkodó<br />
egység, amely működésének alapvető célja a valamilyen fogyasztó igény kielégítése<br />
nyereség elérése mellett. Természetesen a <strong>vállalkozás</strong>ok mérete, tevékenységi köre<br />
rendkívül sokrétű lehet. A kertészeti termelésen belül is igen színes a kép. A gazdálkodó<br />
szervezet méreteit tekintve a néhány hektáron gazdálkodó családi <strong>vállalkozás</strong>tól<br />
a több száz hektáron termelő nagyüzemig terjed a skála. A <strong>vállalkozás</strong>ok által<br />
végzett tevékenységek is igen változatosak: a szántóföldi termeléstől a feldolgozáson<br />
- 9 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
át a kereskedelemig minden megtalálható a kertészeti <strong>vállalkozás</strong>ok palettáján. Méretétől,<br />
tevékenységi körétől függetlenül minden <strong>vállalkozás</strong> közös vonása, hogy:<br />
− önállóan gazdálkodik,<br />
− valamilyen fogyasztói igényt elégít ki,<br />
− profitorientált,<br />
− tevékenysége során kockázatot vállal,<br />
− valóságos piaci körülmények között gazdálkodik.<br />
A fenti eszmefuttatásoktól függetlenül szükség lehet a <strong>vállalkozás</strong>ok más irányokból<br />
történő megközelítésére. Egyrészről a <strong>vállalkozás</strong>okat a piaci kereslethez való viszonyuk<br />
alapján 3 csoportba sorolják. Ezek:<br />
− flow shop (folyamatos, azaz állandó, relatíve korlátlan piacra termelő<br />
üzem vagy üzlet),<br />
− job shop (megrendelésre termelő üzem vagy üzlet) és<br />
− project típusú (egy meghatározott, általában nagyobb és összefüggő feladat<br />
megvalósítására kialakított, többnyire ideiglenes gazdasági szervezet,<br />
ill. annak tevékenysége).<br />
A három forma ritkán jelentkezik tisztán, önmagában, de gyakori a kombinációk<br />
esetén valamelyik típus túlsúlya. A hagyományos mezőgazdasági nagyüzemekre a<br />
„flow shop” típus a jellemző, bár egyes részlegeik és tevékenységeik „job shop” típusúak<br />
(pl. cukorrépa termelés) vagy „project” típusúak (pl. melioráció) lehetnek. A kis magán<strong>vállalkozás</strong>okban<br />
a típusok élesebben szétválhatnak. A két második típus inkább<br />
azonosítható a magyar szóhasználat <strong>vállalkozás</strong>ával.<br />
Más megközelítésben a <strong>vállalkozás</strong> lényege a termelési tényezők, a gazdálkodási<br />
funkciók újszerű kombinációja. Az újszerű kombinációk alapja rendszerint egy-egy<br />
felfedezés, találmány, know-how, újítás vagy ésszerűsítés – kutatók, feltalálók, újítók<br />
szellemi termékei. Ez kiegészíthető azzal, hogy a <strong>vállalkozás</strong> kiváltója újszerű piaci<br />
helyzet (pl. ismert fejlesztések új piacon történő bevezetése), vagy felismert új lehetőség<br />
(pl. versenytárs kiesése) is lehet.<br />
2.2. A VÁLLALKOZÓI MAGATARTÁS<br />
A közgazdaságtan elméletében használatos <strong>vállalkozás</strong>fogalom középpontjában egy<br />
olyan rendező egység cselekedetei állnak, amelyet vállalkozónak neveznek és amelynek<br />
magatartását az határozza meg, hogy „ösztönzési függvényét” maximalizálja. Ez az<br />
ösztönzési függvény általában a nyereség tömege. A <strong>vállalkozás</strong> cselekvési paraméterei<br />
a racionalitás feltételezéséből és a verseny korlátaiból következnek. A racionalitás<br />
azt jelenti, hogy a vállalkozó azt a cselekvési irányt fogja választani a kínálkozó lehetőségek<br />
közül, amely a <strong>vállalkozás</strong> számára maximális profitot biztosít. A profitmaximalizálásra<br />
való törekvést tekintve az oligopolisztikus helyzeteket kivéve a <strong>vállalkozás</strong><br />
bármely gazdasági környezetben már akkor racionálisan cselekszik, ha megfontolja<br />
saját akcióit, figyelmen kívül hagyva a versenytársak lépéseit. (A versenyhelyzetet<br />
tekintve az egyik szélsőséges eset a tökéletes verseny, amelyben a <strong>vállalkozás</strong><br />
akciói nincsenek számottevő hatással a versenytársakra vagy a piacra – a másik<br />
- 10 -
Vállalkozáselméleti alapok<br />
szélsőség a monopólium, amelynél a <strong>vállalkozás</strong>t mások cselekedetei nem befolyásolhatják.)<br />
A piaci magatartás előtérbe helyezése azt eredményezi, hogy a <strong>vállalkozás</strong>t holisztikus<br />
megközelítésben, cselekvő személyként (vállalkozóként) elemezzék, nem pedig a szervezeti<br />
magatartás oldaláról, kollektívaként. A közgazdaságtan vállalata következésképpen<br />
az árakat (költségeket) és volumeneket racionálisan mérlegelő vállalkozói szerep.<br />
A játékelmélet olyan racionálisan döntő, választó játékosnak, tekinti a <strong>vállalkozás</strong>t,<br />
amely ellenfelekkel és segítőtársakkal kerül kapcsolatba egy olyan játékban, amelynek<br />
szabályai eleve meg vannak határozva. A <strong>vállalkozás</strong> cselekedeteire vonatkozó<br />
előírásokat a <strong>vállalkozás</strong> stratégiája tartalmazza. A stratégia azoknak a magatartási<br />
szabályoknak a rendszere, amelyek azokra a szituációkra terjednek ki, amelyekkel a<br />
<strong>vállalkozás</strong> szembekerülhet. A hagyományos közgazdasági gondolkodáshoz képest a<br />
stratégia az egyik olyan mozzanat, amelyben a játékelméleti vállalatfogalom eltérést<br />
jelent. A személytelen piaci erők helyett itt a stratégiák figyelembe veszik mások lehetséges<br />
stratégiáit és cselekedeteit, valamint a véletlent. A <strong>vállalkozás</strong> stratégiája és<br />
lépései befolyásolják valamennyi játékos eredményét (jövedelmét), ami viszonylag<br />
kisszámú versenytárs mellett szembetűnő.<br />
Morgenstern szerint ezekben az esetekben nem létezik maximum probléma, a maximum<br />
fogalmának nincs értelme. A <strong>vállalkozás</strong> törekvésére az alábbi példa jellemző:<br />
A legegyszerűbb játéktípusban két játékos van és mindketten adott lehetőségek közül választhatnak ki<br />
stratégiát. A két játékos eredményének összege adott nagyság. Ennek a játékosok közötti megosztása<br />
cselekedeteiktől és a véletlentől függően változhat. Mindkét játékos olyan helyzet elérésére törekszik,<br />
amikor az ellenfél eredménye zérus, ő pedig megkapja a teljes összeget. Gyakorlatilag azonban mindkét<br />
résztvevő belátja, hogy célját teljes mértékben nem érheti el. Az a racionális tehát mindkét játékos számára,<br />
ha amellett a stratégia mellett dönt, amelyben a minimális eredmény nagyobb (vagy ugyanolyan<br />
nagy), mint ami más stratégiával elérhető, minthogy mindkét játékosnak számítania kell arra, hogy ellenfele<br />
ezt a „legmagasabb” minimumot a lehető legalacsonyabbra igyekszik leszorítani. Ezzel a stratégiával<br />
mindkét játékos a veszteség kockázatát minimalizálja (Minimax elv). Az e stratégiát követő <strong>vállalkozás</strong><br />
nem törekszik tehát a profit hagyományos módon történő maximalizálására, hanem inkább azon<br />
lesz, hogy minél nagyobb profitra tegyen szert a veszteségeit minimalizáló stratégia által állított korlátok<br />
között. (Más egyéb stratégiák is választhatók, mint pl. a legkisebb megbánás elve.)<br />
A játékelmélet nagymértékben hozzájárult a közgazdasági gondolkodás átalakulásához.<br />
Lévén, hogy a konfliktusok vizsgálatára alkalmas eszköz, felhasználható a <strong>vállalkozás</strong>ok<br />
közötti verseny elemzésére, de a <strong>vállalkozás</strong>on belüli versengő érdekek<br />
összeegyeztetésének vizsgálatára is.<br />
A kibernetika vállalatelmélete a <strong>vállalkozás</strong>t visszacsatolásos önszabályozó rendszerként<br />
ábrázolja. A „kereső” mechanizmus vagy egyensúlyban van, vagy azt keresi. A<br />
tervtől való bármely eltérés tudatos (vagy természetes) erőket hoz működésbe, amelyek<br />
igyekeznek a <strong>vállalkozás</strong>t visszatéríteni (az esetleg új) egyensúlyi helyzetbe.<br />
Az önszabályozó vagy tudatosan szabályozó szervezettel kapcsolatos elgondolás önmagában<br />
véve tartalmatlan, mivel külső erőknek kell megadni az arra vonatkozó<br />
utasítást, hogy milyen állapot felé törekedjen a mechanizmus. A kibernetikának a<br />
vállalatfogalom megteremtésére irányuló alkalmazása bár hasznos kiindulópontot<br />
nyújt, kimarad belőle az, hogy milyen egyensúlyt és milyen módon kell elérni.<br />
- 11 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A magatartási vállalatfogalom olyan felfogásokat fűz össze, amelyeknek a következő<br />
közös jellemzőik vannak:<br />
− feltételezik, hogy nem annyira a <strong>vállalkozás</strong> cselekszik, hanem inkább a<br />
<strong>vállalkozás</strong>on belüli személyek;<br />
− a magatartás a személyiségtől épp annyira függ, mint a környezeti tényezőktől;<br />
− a vizsgált magatartási folyamatoknál - korlátozó tényezőként- figyelembe<br />
kell venni a szereplők gondolkodását, érzékelését, hiedelmeit és tudását;<br />
− az elismerés, a jutalmak vagy a célok gyakran bonyolultak.<br />
A holisztikus és a magatartási vállalatfogalmak közötti eltérés nem abban van, hogy<br />
az egyik az egésszel, a másik pedig az egyének vizsgálatával foglalkozik, hanem inkább<br />
abban, hogy milyen módon elemzik az együttest. A holisztikus megközelítés<br />
csoportértelmet, egyedülálló jellemet tulajdonít az együttesnek, míg a magatartási<br />
nem tételez fel valamilyen misztikus minőséget, mikor a csoporttal vagy a vállalattal<br />
foglalkozik. A <strong>vállalkozás</strong>t, annak célját és jellegét úgy határozzák meg, mint ami<br />
különbözik a benne levő egyénektől, de nem ábrázolják saját értelemmel rendelkező<br />
racionális személyként, mint a holisztikus vállalatkutatások.<br />
További megközelítések:<br />
- 12 -<br />
− a <strong>vállalkozás</strong> mint bürokratikus szervezet<br />
− szervezeti (szervezési) vállalatfogalmak, stb.<br />
2.3. A VÁLLALKOZÁS KÜLDETÉSE<br />
A <strong>vállalkozás</strong> alapvető céljának konkrét értelmezését a <strong>vállalkozás</strong> küldetésének nevezzük.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>i küldetés meghatározza a tevékenységi kört, a belső működés<br />
az érintettekkel való kapcsolatok alapelveit. Ugyanazt a terméket különféle fogyasztási<br />
célra lehet előállítani. Természetesen a különböző fogyasztói csoportok számára<br />
előállított termék nem lehet ugyanaz.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>i küldetés meghatározza:<br />
− A működési kört. (Mit és milyen módon termeljek?)<br />
− A <strong>vállalkozás</strong> szervezeti működésének elveit. (Kikkel és hogyan dolgozzam?)<br />
− A piac többi szereplőjével kialakított <strong>vállalkozás</strong>i magatartást. (Kiknek termelek?<br />
Kik a versenytársaim? Kik a szállítóim? stb.)<br />
2.4. A VÁLLALKOZÁS CÉLJA<br />
A közgazdasági <strong>vállalkozás</strong>elmélet sokak által elfogadott közös álláspontja szerint a<br />
<strong>vállalkozás</strong>:<br />
− célokkal rendelkezik, amelyek elérésére törekszik,<br />
− céljainak elérésére racionálisan cselekszik,<br />
− a <strong>vállalkozás</strong> funkciója a gazdasági ráfordítások átalakítása kibocsátásokká,<br />
− adott az a környezet, amelyben a <strong>vállalkozás</strong> működik,<br />
− az elmélet középpontjában főként a ráfordítások és kibocsátások állnak.
Vállalkozáselméleti alapok<br />
Általános felfogás szerint a <strong>vállalkozás</strong> célja a profit (haszon) maximalizálása. Ezt a<br />
célt az utóbbi időben egyre gyakrabban vonják kétségbe és több fenntartás is elhangzik,<br />
de az elv továbbra is tartja magát. A helyzet elemzéséhez meg kell vizsgálni<br />
a profit fogalmát és érteni kell a profitmaximalizálás módjához is.<br />
Első lépésként célszerű a profitfogalmak különválasztása a következő kategóriákba:<br />
− a profit természete alapján (a profit, mint olyan),<br />
− a profit keletkezésének módja alapján: funkcionális profitelméletek,<br />
− a profit felosztása, használata (haszonélvezői) alapján.<br />
Az első két felfogás érdekes számunkra.<br />
2.4.1. A profit<br />
Legegyszerűbb és leggyakrabb meghatározás:<br />
profit = p * q - K<br />
ahol: p = ár; q = volumen; K = költségek.<br />
Lényeges dolog, hogy az értékeket meghatározott időintervallumban kell mérni (rövid<br />
táv - hosszú táv). További kérdések: mit jelentenek a költségek, (lásd: közgazdaságtani<br />
alapok: lehetőségi költség, állandó - változó ráfordítások, stb.), mi a „tiszta”<br />
profit (munkabér + tőkekamat + tiszta profit = össz-profit), mi a profitráta (kibocsátásra,<br />
költségre, tőkére vetítve), stb.<br />
A közgazdászokat jobban érdekli a jövőbeni (ex ante) profit, mint az, amit realizáltak<br />
(ex post). Olyan elmélet szükséges ugyanis, amely előrevetíti a vállalt magatartását.<br />
A profitot így olyan célként lehet szemlélni, amely hatással van a <strong>vállalkozás</strong>vezetés<br />
döntéseire. Az ex post profit csak annyiban lényegesek, amennyiben befolyásolja<br />
a jövőbeli profitra vonatkozó döntéseket.<br />
2.4.1.1. Funkcionális profitelméletek<br />
Mit tesznek az egyes személyek és <strong>vállalkozás</strong>ok ahhoz, hogy profithoz jussanak? Miből<br />
származik a profit? A válaszok széles skálán mozognak:<br />
− Knight szerint a tökéletes verseny mellett nem lenne profit. A profit ugyanis az a<br />
vállalkozónak jutó maradvány, amely az összes - alternatív lehetőségekkel kapcsolatosan<br />
felszámítható - költségek levonása után a kereslet és a kínálat közötti<br />
meg nem egyezés esetén áll elő. Tökéletes verseny esetén nem lenne ilyen maradvány,<br />
mivel ha minden összhangban van, erre nincs lehetőség. (magyarázat szükséges).<br />
A profit ebben az ábrázolásban a bizonytalanság létezése következtében<br />
jön létre, amely azt eredményezi, hogy a tényleges megvalósulás eltér a tervezettől.<br />
− Pigou ezt úgy fokozza, hogy a profit olyan jövedelemnek tekinthető, amely a vállalkozót<br />
a bizonytalanság körülményei között hozott döntéseiért illeti meg. Ez az<br />
elmélet feltételezi, hogy a profit funkcionális kapcsolatban van a bizonytalanság<br />
viselésével és magában foglalja azt is, hogy minél nagyobb a bizonytalanság, an-<br />
- 13 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
- 14 -<br />
nál nagyobb a profit is. Ezt a feltevést az empíria nem túlságosan igazolta, ezért<br />
ez a felfogás nem is vált népszerűvé a közgazdászok körében.<br />
− A profitot gyakran tekintik a vállalkozói funkció javadalmazásának. Itt azonban<br />
- a bevezetőben elmondottaknak megfelelően - vitatott kérdés a vállalkozói funkció<br />
maga is. (piaci lehetőségek kihasználása, szervezés, <strong>vállalkozás</strong>vezetés, innováció,<br />
stb.)<br />
− Olyan iskola is van, amely a profitot az előnyös üzleti helyzetekből származtatja.<br />
A monopóliumok például azzal jutnak többletjövedelemhez, hogy kibocsátásukat<br />
olyan áron értékesíthetik, amely a versenypiaci árnál magasabb. Vannak „nem<br />
remélt” profitok is, amelyek rövid távon akkor jöhetnek létre, ha a kereslet meghaladja<br />
a kínálatot. Létrejöhet profit a piac tökéletlen volta következtében is.(ld.<br />
az eddigi hazai helyzetet). Ma a legtöbb közgazdász úgy fogja fel a profitot, ami<br />
előnyös helyzetekből származik, ami valójában „járadék” vagy „kvázi járadék”. Az<br />
ilyen helyzet azonban rendszerint ideiglenes.<br />
2.5. A MENEDZSMENT FOGALMA<br />
Az irányítás és a vezetés kifejezéseknek legtöbb nyelvben kettős jelentésük van: egyrészt<br />
tevékenységet, másrészt intézményt jelölnek. Az angol nyelvben a nemzetközileg<br />
is elterjedt management elnevezés mellett a leadership, a direction és a control, valamint<br />
az administration kifejezések használatosak, eltérő árnyalatokkal. Német<br />
nyelvterületen a Leitung, Fűhrung, Verwaltung hol különböző értelmezéssel, hol szinonimaként<br />
történő alkalmazása mellett angolszász hatásra egyre inkább tért hódítanak<br />
a Management és a Kontroll kifejezések is. A francia szaknyelvben Fayol megalkotta<br />
a gouverner (kormányozni), az administrer (vezetni) és a commander (utasítani)<br />
kifejezések hierarchiáját. Az orosz nyelvű szakirodalomban is viták vannak az<br />
upravlenyije (irányítás) és a rukovodsztvo (vezetés) elnevezések alkalmazásában.<br />
A nemzetközi szakirodalom elemzéséből minden kétséget kizáróan megállapítható,<br />
hogy a szervezetek irányításával összefüggésben a management (<strong>menedzsment</strong>) kifejezés<br />
fordul elő a leggyakrabban. Magyarországon is polgárjogot nyert, sőt nyelvileg is<br />
meggyökeresedett a menedzser és a menedzselés kifejezés, bár ezeket gyakran az eredeti<br />
értelmüktől eltérően használják.<br />
A <strong>menedzsment</strong> valóságos jelentését tekintve kiterjedt fogalomrendszert, sőt önálló<br />
tudományterületet takar.<br />
Egy általánosabb meghatározás szerint a <strong>menedzsment</strong> olyan folyamat, amelynek<br />
célja több ember tevékenységének olyan eredmények elérése érdekében történő koordinálása,<br />
amelyek nem lennének megvalósíthatók egyéni cselekvéssel.<br />
A <strong>menedzsment</strong>nek nincs általánosan elfogadottá vált „egyeduralkodó” elmélete,<br />
miután három különböző forrásból is táplálkozik. A három megközelítési mód, a<br />
klasszikus szervezéstudományi, a behaviorista és a <strong>menedzsment</strong> tudományi megközelítés<br />
önmagában is fejlődött, de egymást is kiegészítette.<br />
A történelmileg kialakult három megközelítési mód integrálását célul kitűző rendszer-felfogás<br />
a szervezetet saját célokkal rendelkező, egymást kölcsönkapcsolatban
Vállalkozáselméleti alapok<br />
álló részek (elemek) együttesének tekinti. Az egyik szervezeti részben végrehajtott<br />
akció hatással van más részekre és a menedzser nem szűkítheti le elemző tevékenységét<br />
saját körülhatárolt cselekvési területére. A rendszerszemléletű feladatmegoldáskor<br />
a szervezetet dinamikus egésznek kell tekinteni és a döntések tervezhető kimenetelei<br />
mellett a nem tervezett (szándékozott) hatásokat is megfontolás alá kell venni.<br />
Rendszer megközelítéskor nem egyedi problémákat oldanak meg, hanem a kölcsönkapcsolatban<br />
álló részek totális rendszerébe avatkoznak be.<br />
Alapvető <strong>menedzsment</strong> feladatok<br />
− munka és szervezetek menedzselése<br />
− emberek menedzselése<br />
− termelés és operációk menedzselése<br />
A három alapvető feladat ellátása a menedzserek tevékenységi területének csaknem<br />
hiánytalan lefedését jelenti. Ugyanakkor a három történelmileg kialakult <strong>menedzsment</strong><br />
iskola súlyponti kérdései is megtalálhatók az elkülönített blokkokban: a klaszszikus<br />
megközelítés a munka és a szervezetek menedzselésére, a behaviorista az emberek<br />
menedzselésére, a „<strong>menedzsment</strong> tudományi” megközelítés pedig elsősorban a<br />
termelés és az operációk (műveletek) menedzselésének feladataira koncentrál. A <strong>menedzsment</strong><br />
tudomány meghatározásából és a feladatok felsorolásából is látható, hogy<br />
a <strong>menedzsment</strong> kizárólag szervetekkel kapcsolatos irányítási kérdésekkel kapcsolatos<br />
irányítási kérdésekkel foglalkozik.<br />
2.6. AZ IRÁNYÍTÁS<br />
Az irányítás fogalma azonban nemcsak szervezetekhez kötődik: annak általánosabb<br />
értelmezése, sőt önálló tudományterülete is létezik. Az élő szervezetekben, a műszaki,<br />
gazdasági és egyéb rendszerekben végbemenő folyamatok irányításával foglalkozó<br />
tudomány a kibernetika.<br />
Az irányítás általános értelemben véve a rendszerek folyamataiba való beavatkozás,<br />
valamilyen cél elérése érdekében. A cél elérését az teszi lehetővé, hogy az önmagukban<br />
stabil rendszerek valamilyen külső behatásra egy meghatározott rendszerállapottal<br />
reagálnak, amely a rendszer működésének bizonyos fokú ismeretében előre jelezhető,<br />
így lehetőség van a célszerű beavatkozás mérlegelésére.<br />
Az irányítási problémák úgy keletkeznek, hogy irányítási cél, vagy a rendszer környezete<br />
megváltozik és emiatt megbomlik a rendszer egyensúlya. A rendszer irányítása<br />
tehát a környezet és a rendszer közötti hatáson és visszahatáson alapul. A rendszer<br />
és a környezet közötti hatásmechanizmus megismerése alapvető fontosságú a<br />
megfelelő (optimális) beavatkozás meghatározása szempontjából.<br />
A környezeti hatás erősségének meghatározása nyilvánvalóan csak az első, legalapvetőbb<br />
feladat. A rendszer és környezete közötti kapcsolat nagymértékben múlik a<br />
rendszer belső sajátosságaiból levezethető érzékenységen és az abból adódó reagáláson.<br />
A táblázat természetesen csak a jellemző reagálási típusokat mutathatja be,<br />
a reagálás kívánatos mértékét és módját a konkrét rendszerek struktúrájának és működésének<br />
részletesebb vizsgálatával lehet meghatározni.<br />
- 15 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A rendszer és környezet közötti kölcsönhatásból adódóan a rendszer is visszahat<br />
környezetére. A rendszer reagálása bizonyos esetekben a környezeti hatást is megváltoztathatja,<br />
s ez a rendszer reagálási típusával is összefügg.<br />
A rendszert - így a gazdasági szervezeteket is - nemcsak tervszerű, szándékos beavatkozások,<br />
hanem úgynevezett zavaró hatások is érik. Ezek az irányító személy vagy<br />
egység hatáskörén kívül esnek és kockázati, bizonytalansági paraméterekkel jellemezhetők.<br />
A rendszer reagálását a beavatkozás és a zavaró hatások együttesen határozzák<br />
meg. Mindezek alapján a rendszerek irányításához a rendszer, a környezet,<br />
a beavatkozás és a zavaró hatások összefüggésrendszerét kell vizsgálni.<br />
Egyszerűbb irányítási feladatoknál az irányító a rendszer folyamatokról és a környezetről<br />
szerzett közvetlen információk, tapasztalatok alapján alkot ítéletet a rendszer<br />
pillanatnyi állapotáról és módosítja a rendszer meghatározott jellemzőit. Bonyolultabb<br />
esetekben az irányító személyek, esetleg szervezeti egységek különböző segédeszközöket,<br />
módszereket és modelleket alkalmaznak a beavatkozás legmegfelelőbb<br />
helyének, idejének, mértékének és irányának megválasztásához. A környezet, az irányított<br />
folyamat, az irányító egység (személy) és annak eszközei alkotják az irányítás<br />
rendszerét.<br />
A legátfogóbbnak tekinthető irányítás fogalom mellett alkalmazott vezetés, igazgatás<br />
és a szervezés kifejezések szervezetekhez és személyekhez kapcsolódnak és így szűkebb<br />
értelemben vett irányítást tükröznek.<br />
A vezetésen mint tevékenységen az akaratképzés és akaratérvényesítés folyamatát<br />
értjük, amelynek hordozói a vezetők (személyek vagy csoportok). A vezetés tehát hierarchikus<br />
szervezeti-emberi kapcsolatokat, alá- és fölérendeltséget tételez fel. Az<br />
igazgatás a vezetés szinonimájának tekinthető és általában nagyobb szervezetekkel<br />
kapcsolatosan alkalmazzák.<br />
A szervezés egyrészt a meghatározott célok elérését biztosító szervezetek kialakítását<br />
és fejlesztését, másrészt a tervek akciókká való átalakítását is jelenti. A szervezés<br />
emellett nemcsak megteremti, hanem fenn is tartja a célok (tervek) hatékony elérésének,<br />
megvalósulásának feltételeit.<br />
A mezőgazdasági termeléssel kapcsolatos irányítási feladatokat hagyományosan a<br />
gazdálkodás fogalmával foglalják össze. A gazdálkodás alatt a mezőgazdasági erőforrásokat<br />
(termőföld, biológiai termelőeszközök, stb.) gazdasági célok érdekében hasznosító<br />
komplex ökonómiai-szervezési tevékenységet értik. A mezőgazdaság területén<br />
tehát az irányítás ökonómiai és szervezési oldala szinte kezdettől fogva szorosan öszszekapcsolódott.<br />
Ez előnyöket rejt magában mind a szervezetek céljának meghatározása,<br />
mind pedig a kitűzött céloknak megfelelő működtetés, az irányítás szempontjából.<br />
2.6.1. Irányítási típusok<br />
Az irányítandó rendszerek elemekből állnak, amelyek kapcsolódnak egymáshoz, és<br />
egymásra hatást gyakorolnak. Az egész rendszer viselkedését nemcsak az egyes elemek<br />
működési módja határozza meg, hanem kapcsolódásuk hálózata, azaz a rendszer<br />
struktúrája is.<br />
- 16 -
Vállalkozáselméleti alapok<br />
A több elem vagy tárgy közötti oksági kapcsolat kétféle formai elvet követhet: a nyitott<br />
vagy a zárt hatáslánc elvét. A nyitott hatásláncban az egyik elem hat a másikra,<br />
az ismét egy következőre. Zárt hatáslánc esetében egy követő láncszem visszahat az<br />
első elemre, azaz az első elem valamelyik másik elemen keresztül önmagára is visszahat.<br />
Ezt a kapcsolatot visszacsatolásnak nevezzük. A hatáslánc minden változója így<br />
önmagának is függvénye, vagyis bármelyik időpontban egy régebbi időpontbeli értéktől<br />
is függ. A visszacsatolásos rendszer tehát dinamikus rendszer.<br />
Az irányítás általános meghatározásából következik, hogy ez a célirányos cselekvés<br />
(beavatkozás) befolyást kíván gyakorolni az irányítandó rendszerre, hogy ebben állapotváltozást<br />
idézzen elő. A befolyásolásnak, azaz az irányításnak két alapformája, a<br />
vezérlés és a szabályozás különböztethető meg aszerint, hogy az adott rendszer irányításánál<br />
figyelembevételre kerülnek-e a külső környezet zavaró hatásai és a kívánatos<br />
állapottól való eltérések, vagy sem. A két alapforma megfelelő feltételek teljesítése<br />
esetén, az irányítás hatékonyságának javítása érdekében kombinálható egymással.<br />
2.6.1.1. A vezérlés<br />
A vezérlés alapvető sajátossága a nyílt hatáslánc. Az irányító (itt: vezérlő) egység az<br />
irányítási célok és az érzékelt környezeti zavaró hatások figyelembevételével befolyásolja<br />
az irányított rendszert. Az irányított rendszer egy mezőgazdasági <strong>vállalkozás</strong>,<br />
akár annak egy ágazata, vagy az ágazati rendszer valamely eleme (például egy működő<br />
betakarítógép vagy egy hízóállat) is lehet. Az irányítási célok a rendszer fennmaradásával,<br />
optimális működésével, fejlődésével összefüggő tervezett paraméterek. Az<br />
irányító (vezérlő) egység pedig az irányított rendszer céljainak eléréséért felelős személy,<br />
szervezet, vagy technikai segédeszköz (pl. folyamat-számítógép).<br />
A vezérlő egység a környezeti hatások és a rendszer belső szerkezete, működése (modellje),<br />
valamint megfelelő megoldási módszerek ismeretében határozza meg a konkrét<br />
vezérlési intézkedéseket. Nehézséget jelent azonban, hogy a zavaró körülményeket<br />
a rendszerre gyakorolt jövőbeni hatásukra tekintettel kell meghatározni (előre<br />
jelezni) ) és a jövőbeli hatásokat figyelembe kell venni a vezérlési intézkedések meghozatalánál.<br />
Amennyiben a zavaró tényezők hatása biztosan előre jelezhető (vagy ha<br />
feltételezzük a biztos előre jelezhetőséget), akkor determinisztikus vezérlésről van szó.<br />
A sztochasztikus vezérlésnél a zavaró hatások bekövetkezési valószínűségei ismertek,<br />
vagy ismertnek tételezik fel azokat. A mezőgazdasági folyamatokkal kapcsolatos vezérlési<br />
feladatok többnyire az utóbbi csoportba tartoznak.<br />
A vezérlési intézkedések meghozatalát elősegítheti az, ha matematikailag jól definiálható<br />
célokról, hatékonysági kritériumokról van szó. Ilyen esetben optimalizálási<br />
modelleket lehet kialakítani és lehetőség van az optimális vezérlés megvalósítására.<br />
A vezérlési modellek ismert matematikai, operációkutatási módszereken (elsősorban<br />
analitikus eljárásokon) alapulnak.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>okban a vezérlés elemi formáival elsősorban a termelési folyamatok<br />
szintjén és itt is főként a műszaki területeken lehet találkozni (programvezérlés, követő<br />
vezérlés, védelem). A szervezet magasabb szintjein szintén előfordulhat ez a típusú<br />
irányítás (pl. projekt tervezés), de ezek az intézkedések ritkán tekinthetők tisz-<br />
- 17 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
tán vezérlésnek. Ennek oka abban keresendő, hogy a nyílt hatáslánc és az irányítási<br />
rendszer elemeinek soros kapcsolódása miatt csak akkor lehet a zavaró hatásokra -<br />
még az irányítandó rendszerre gyakorolt - hatásuk előtt - reagálni, ha a zavaró hatások<br />
és várható bekövetkezésük valószínűségei biztosan ismertek. A biztos tudás megszerzéséhez<br />
azonban csak viszonylag egyszerű esetekben állnak rendelkezésre megbízható<br />
prognózis módszerek. Ennek következtében az irányított rendszer cél- és<br />
tényleges állapota közötti összhang csak ritkán, szerencsés esetben érhető el. A vezérlést<br />
ebből következően önmagában olyan esetekben lehet alkalmazni, ha a zavaró<br />
hatások befolyása csekély, a létrejövő terv-tény eltérések tehát elhanyagolhatók vagy<br />
elviselhetők.<br />
2.6.1.2. A szabályozás<br />
Az irányítás másik alapvető típusa a terv- és tényállapotok közötti eltérés mérésén,<br />
értékelésén és az eltérésből eredő folyamatos korrekción alapul. A szabályozás központi<br />
eleme tehát a terv-tény összehasonlítás és a visszacsatolás, ami a szabályozási<br />
rendszer zárt hatásláncát eredményezi.<br />
A szabályozási rendszerben a vezérléshez hasonlóan a szabályozó elem (a regulátor)<br />
határozza meg a rendszert befolyásoló intézkedéseket a rendszermodell segítségével,<br />
de itt már a terv-tény eltérések alapján. A szabályozási intézkedések mellett azonban<br />
a zavaró hatások is befolyásolják a rendszer állapotát és fejlődését, ezért a rendszer<br />
működésének tény értékei újra és újra eltérhetnek a célul kitűzött terv értéktől. A<br />
hatékony szabályozás biztosításához tehát folyamatos ellenőrzésre és visszacsatolásra<br />
van szükség.<br />
A regulátor abban az esetben változtatja meg befolyásoló intézkedéseit, ha eltérést<br />
diagnosztizál, ebből következően a szabályozás feltételezi a terv-tény eltéréseket. Az<br />
időbeli késleltetés miatt a diagnózis eredménye csak később kerülhet felhasználásra,<br />
így a zavaró hatások is csak később ellensúlyozhatók. A szabályozás előnye viszont,<br />
hogy nem kell külön-külön mérni és előre jelezni az egyes zavaró hatásokat. A meghatározott<br />
intervallumokban történő méréssel valamennyi zavaró tényező együttes<br />
hatása érzékelhető és megfelelő intézkedésekkel ellensúlyozható.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>ok irányításában széles körben alkalmazásra kerül a szabályozás elve.<br />
Az egyszerűbb műszaki folyamatszabályozáson (például a termosztát segítségével végzett<br />
hőszabályozáson) kívül a gazdasági folyamatok nagy részénél alkalmazható a<br />
visszacsatolásos irányítás. Tipikus és ma már számítógép segítségével elvégezhető szabályozás<br />
a pénzügyi helyzet folyamatos ellenőrzése: a likviditási terv folyamatos öszszehasonlítása<br />
a tényleges bevétel-kiadási helyzettel és az ezt figyelembevevő korrekciók<br />
végrehajtása.<br />
2.6.1.3. Szabályozás zavarkompenzációval<br />
A vezérlés és a szabályozás jellemzőinek összehasonlításával differenciáltabb képet<br />
lehet nyerni azok előnyeiről és hátrányairól, alkalmazhatóságukról. A két alapvető<br />
irányítási forma közötti különbségeket az alábbi pontokban lehet összefoglalni:<br />
- 18 -
Vállalkozáselméleti alapok<br />
− a vezérlő rendszer egyszerűbb és igénytelenebb elemekből épül fel, a szabályozási<br />
rendszer bonyolultabb;<br />
− a vezérlés csak olyan zavaró tényezők hatását képes ellensúlyozni, amelyek meglétét<br />
már a vezérlő rendszer kialakításakor figyelembe vették. A szabályozás viszont<br />
a zavaró tényezők számától és jellegétől függetlenül működőképes és minden<br />
hatást ellensúlyoz;<br />
− a vezérlésnél pontosan kell ismerni a zavaró tényezők és a rendszerműködés hatásmechanizmusát.<br />
A rendszer szerkezetét, az elemek kapcsolatait ennek megfelelően<br />
kell modellezni, ami a folyamat teljes részletes ismeretét tételezi. A szabályozási<br />
körben viszont nem feltétlenül szükséges a szabályozott rendszer mechanizmusának<br />
kimerítő ismerete és nem okoz nehézséget a rendszerjellemzők utólagos<br />
változása sem;<br />
− a helyesen kialakított vezérlő rendszer eltérés nélkül képes azonos szinten tartani<br />
a vezérelt jellemzőt. A zavaró hatások érzékelésével, illetőleg prognosztizálásával<br />
még a vezérelt jellemző változása előtt elvégezhető a megfelelő beavatkozás. A<br />
szabályozás ezzel szemben feltételezi az eltéréseket (pontosabban: az eltérés váltja<br />
ki a szabályozó rendszer működését), ezért azokkal számolni kell;<br />
− a vezérlésnél stabilitási problémák nem lépnek fel, mivel az nyílt hatásláncban<br />
működik, így a vezérelt értékek hibás beállítása is stabilan hibás marad). A zárt<br />
hatásláncú szabályozásnál ezzel szemben a visszacsatolás révén nem kívánatos<br />
lengésjelenségek léphetnek fel. A lengésjelenségeket az váltja ki, hogy a zavaró<br />
hatás fellépése után a jelek időkésleltetéssel terjednek a hatásláncban és a beavatkozás<br />
elhatározása is időt igényel.<br />
A szabályozás és a vezérlés összevetése alapján kitűnik, hogy az irányítás két alaptípusa<br />
más és más szempontokból tekinthető előnyösnek és hátrányaik sem azonos területen<br />
jelentkeznek. Felvetődhet tehát a két eljárás kombinálásának kérdése az előnyök<br />
egyesítése céljából, amihez a szükséges feltételeket a zavaró hatások megfelelő<br />
kezelésével lehet megteremteni.<br />
A két irányítási alaptípus kombinálása a zavaró hatások differenciált észlelése és feldolgozása<br />
révén válik lehetővé. Az ilyen módon kialakított irányítási rendszert zavarkompenzációs<br />
vagy előrecsatolásos szabályozásnak nevezik.<br />
A zavarkompenzációval történő szabályozásnál a külső környezet zavaró hatásai<br />
mellett a vezérlő egység és a regulátor befolyásoló intézkedései is hatnak a rendszerre.<br />
Az irányítási rendszer működése e kettős beidegzéssel a mikroszkóp durva és finom<br />
beállításához hasonlítható. A vezérlés elve alapján a felismerhető zavaró hatások<br />
előrejelzésével történhet meg az irányítási intézkedés „durva” beállítása, majd a<br />
terv-tény eltérések és a visszacsatolás biztosítja a „finom” beállítást. A két elv kombinálásával<br />
ugyan nem küszöbölhetők ki teljes mértékben a korábban felsorolt hiányosságok,<br />
de lehetőség van a terv-tény eltérések csökkentésére.<br />
- 19 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
2.6.2. Az irányítás informatikai alapjai<br />
A vezérlés és szabályozási folyamatok működése információkhoz kötődik. Adatokat<br />
kell felfogni a környezetből és az irányítandó rendszerből, azokat a vezérlő egységhez<br />
vagy a regulátorhoz kell továbbítani és a rendszert befolyásoló értékeket is el kell<br />
juttatni a működtetett rendszerhez. Emellett az adatok észlelése és felhasználása közötti<br />
esetleges időkülönbségek miatt szükség lehet az adatok vagy információk tárolására<br />
is.<br />
Nyilvánvaló, hogy az irányítási rendszerek hatékonyságát nagymértékben befolyásolja<br />
az információ előállítás sebessége. Annál kedvezőbb a hatékonyság, minél kisebb<br />
késleltetéssel kell számolni a környezeti hatások jelentkezése és az arra történő<br />
reagálás között. Az információ- és a kommunikáció elmélet alkalmazásával, továbbá<br />
az elektronikus és kommunikációs segédeszközök felhasználásával megteremthetők e<br />
folyamatok meggyorsításának előfeltételei.<br />
2.6.3. Az információ<br />
A rendszerek beavatkozás nélkül, tehát önmaguktól a legvalószínűbb, azaz az elemek<br />
véletlen eloszlással jellemezhető, rendezetlen állapota felé törekszenek. Ez a folyamat<br />
csak akkor fordítható meg - miként azt a termodinamikai törvények is leírják - ha a<br />
rendszer „energiát” vesz fel környezetétől. Ez esetben a rendszer a kevésbé valószínű,<br />
rendezettebb állapot felé mozdul el. A termodinamikában a legvalószínűbb állapot<br />
felé való törekvést az entrópia, a rendezettség elérésének mértékét pedig a negatív<br />
entrópia növekedésével mérik.<br />
Mindez a gazdasági rendszerekre is érvényes. A szervezettség, a célirányos működés,<br />
tehát a kevésbé valószínű rendezettebb állapot csak úgy tartható fenn, ha a gazdasági<br />
rendszer információt vesz fel környezetéből és ennek felhasználásával csökkenti<br />
saját bizonytalanságát. A termodinamikai szabályok analógiája az információ a gazdasági<br />
rendszerek szempontjából negatív entrópiának fogható fel. Az információszerzés<br />
célja az eseményrendszer bizonytalanságának csökkentése.<br />
Az informáltság a gazdasági folyamatokban való közreműködés és a döntésekben<br />
való részvétel előfeltétele. Az informáltság foka meghatározza a közreműködés mértékét<br />
és a döntéshozatal eredményességét. Másrészről az információk befolyásolják az<br />
érdekeket és a szükségleteket, ezért hatalmi eszközökként is felhasználhatók, a közéletben<br />
és a <strong>vállalkozás</strong>i gyakorlatban egyaránt. Az információ tehát fontos, a versenyképességet<br />
befolyásoló erőforrás. Az információ gazdaságilag annál értékesebb,<br />
minél kevésbé lehet visszanyúlni a felhalmozódott gyakorlati tapasztalatokra, amelyek<br />
korábban a mezőgazdasági termelés területén csaknem kizárólag szerepet játszottak.<br />
A gyorsan és gyakran változó technológiai feltételek, a változó piac és gazdasági<br />
szabályozás növeli az információk jelentőségét.<br />
Az információ értékének felismerése maga után vonja azt a megállapítást, hogy az<br />
információk előállításával, feldolgozásával és elosztásával-továbbításával (disztribúciójával)<br />
kapcsolatosan hasonló problémákkal kell számolni, mint más erőforrásoknál.<br />
Az információkkal is gazdálkodni kell, azaz ki kell alakítani az információs rendszereket<br />
és azokat a gazdasági hatékonyság kritériumának alárendelve kell működtetni.<br />
- 20 -
Vállalkozáselméleti alapok<br />
A <strong>vállalkozás</strong>i rendszerben végbemenő működési folyamatok két csoportra: a reálfolyamatokra<br />
és a szabályozási folyamatokra oszthatók fel.<br />
A reálfolyamatok rendszerét is (a bázisrendszert) és az arra épülő szabályozási szférát<br />
(irányítási-információs rendszert) egyaránt két alrendszerre, a termelési és az elosztási<br />
(disztribúciós) rendszerre lehet felosztani. A disztribúciós rendszerek feladata a belső<br />
és a külső környezeti kapcsolatok megteremtése. A bázisrendszer esetén ez az anyagi<br />
(reál) erőforrások és pénz (nominál erőforrások) térbeli és időbeli transzformációját<br />
jelenti, míg az irányítási-információs rendszer esetén információk felvételét, továbbítását<br />
és adott esetben tárolását.<br />
A szabályozási szféra irányítási-információs feladatai mindezek alapján egy általános<br />
séma szerint is felvázolhatók. A disztribúciós rendszer először adatokat, információkat<br />
vesz fel a környezetből és a reál szféra két alrendszeréből. Szükség szerint sor kerülhet<br />
az információk tárolására is. Ezután a szabályozási szféra teljesíti termelési<br />
funkcióját, azaz az adatokat információkká, célirányos ismeretekké dolgozza fel. Az<br />
előállított információk - adott esetben egy ideig tartó tárolás után - a disztribúciós<br />
rendszeren keresztül a külső környezetbe (pl. szerződések, ajánlatok, számlák), vagy a<br />
bázisrendszerbe (pl. jelentések, utasítások) kerülnek. Az információs folyamatok teljes<br />
rendszerében a termelési oldalt adat- vagy információ-feldolgozásnak, a disztribúciós<br />
oldalt pedig kommunikációnak nevezik.<br />
A gazdasági <strong>vállalkozás</strong>ok bázisrendszerében zajló folyamatok hatékony irányításához<br />
ismeretekre, tudásra van szükség. Az irányítási intézkedések előkészítése annál<br />
célirányosabb és az eredmények rendszerint annál kedvezőbbek, minél jobban ismertek<br />
a cselekvési lehetőségek, azok konzekvenciái és a cselekvési teret behatároló feltételek.<br />
Az adat- vagy információ-feldolgozás feladata és célja az ehhez szükséges tudásszint<br />
növelése, a meglévő információs források lehetőségeinek minél jobb kihasználásával.<br />
A bázisrendszerből vagy a környezetből származó adatokat a modellek és megoldási<br />
eljárások segítségével dolgozzák fel információkká az ezzel foglalkozó személyek vagy<br />
a technikai segédeszközök. Az adatfeldolgozásban használatos modellek a bázisrendszerek<br />
vagy - részek kvantitatív, matematikailag megfogalmazott leképzései. A<br />
módszerek, mint számítási algoritmusok a matematikai modellek megoldására szolgálnak.<br />
A gazdálkodással kapcsolatos adatfeldolgozásban előállított információkat jellegük és<br />
további felhasználásuk szerint négy csoportra lehet felosztani. A leíró információk a<br />
tényállapotok közlésére szolgálnak (pl. az állóeszköz leltár). A magyarázó vagy diagnosztikai<br />
információk lezajlott, azaz múltbeli műszaki, gazdasági folyamatok hatékonyságára<br />
és annak okaira mutatnak rá (pl. állóeszköz kihasználás). Az előrejelző<br />
információk a tervezéshez szükségesek és a környezeti tényezőkről (pl. az árak várható<br />
alakulásáról), valamint a cselekvési lehetőségek, a döntési alternatívák várható<br />
következményeiről tájékoztatnak. Az előíró információk a tervezési célú adatfeldolgozás<br />
végtermékei, azaz olyan utasítások, előírások, elhatározások formájában megjelenő<br />
tervértékek, amelyek a <strong>vállalkozás</strong>i reál-szféra akcióinak megvalósítására irányulnak.<br />
- 21 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
2.6.4. A kommunikáció<br />
Kommunikációról (hírközlésről), mint információ disztribúcióról akkor beszélünk,<br />
ha az információs rendszer két pontja közötti információ átadás vagy csere történik.<br />
A kommunikációs elméletben csak az absztrakt átviteli folyamatot és annak állomásait<br />
szemlélik.<br />
Az információforrás a kívánt üzenetet több lehetséges információ közül választja ki.<br />
Az adó ezt az üzenetet jellé alakítja (kódolja), amely a kommunikációs csatornán keresztül<br />
jut a vevőhöz. A vevő a jeleket ismét üzenetté alakítja (dekódolja) és a rendeltetési<br />
helyre továbbítja. A kommunikációs csatornán áthaladó információkhoz<br />
olyan jelek is hozzáadódhatnak, amelyeket az információforrásnak nem volt szándékában<br />
előállítani. Az átvitt jelben bekövetkező változásokat zajnak, az azt előidéző<br />
tényezőket zajforrásnak nevezik.<br />
A gazdasági információs rendszerekben lefolytatott kommunikációnál az információforrás<br />
és az információ-felhasználó az adott rendszer jellegétől függően ember, vagy<br />
technikai segédeszköz (pl. számítógép, mérő-érzékelő készülék, automatikus kapcsoló)<br />
is lehet. Ennek megfelelően az adás és a vétel is emberi cselekvéssel (pl. hangképzés,<br />
mozgás), érzékeléssel (látás, hallás stb.) vagy technikai eljárásokkal (rádióadás és -<br />
vétel, telex, stb.) történhet. Az átviteli csatorna legegyszerűbb esetben a levegő,<br />
amelyben a jelek hanghullámok formájában terjednek (emberek közötti kommunikáció),<br />
technikai berendezések alkalmazásakor pedig különféle vezetékek, a dokumentumokat<br />
szállító járművek és más transzmissziós lehetőségek.<br />
A társadalmi munkamegosztás mai szintjén fontos szerepe van az információk nagyobb<br />
térbeli távolságok közötti továbbításának, a telekommunikációnak. Az információk<br />
továbbítása az anyagok szállításához hasonlóan jelentős költségtényező<br />
lehet, sőt a nagyobb távolságokkal együtt járó fokozott zajhatás is növelheti a költségeket<br />
vagy csökkentheti a hatékonyságot.<br />
A kommunikációs folyamat résztvevőinek és a kommunikációs kapcsolatok jellemzőinek<br />
sokfélesége, továbbá az irányítási típusok alapján többféle kommunikációs<br />
alapstruktúrát (modellt) lehet megkülönböztetni. A <strong>vállalkozás</strong>ok irányításában ezek<br />
közül jelenleg kétségkívül az ember-ember és az ember-gép kommunikáció a legelterjedtebb<br />
forma. (A „gép” elnevezés ebben az összefüggésben a biológiai, műszaki<br />
termelőeszközt, az irányítandó szervezetet vagy rendszer-részt fedi.) A hagyományosnak<br />
tekinthető ember-ember és ember-gép kommunikáción alapuló irányítási<br />
megoldásokkal a viselkedés-, és a munkatudományok, továbbá a szakterületi technológiák<br />
foglalkoznak.<br />
A számítógéppel támogatott irányítás kommunikációs alaptípusai közül a következők<br />
emelhetők ki:<br />
- 22 -<br />
− számítógép – ember – gép,<br />
− ember – számítógép – gép,<br />
− gép – számítógép – ember és<br />
− a számítógép – gép kommunikáció.
Vállalkozáselméleti alapok<br />
A kommunikációs alaptípusokat az irányítási folyamatban résztvevő három kommunikációs<br />
egység más-más sorrendben történő összekapcsolása eredményezi. A sorrend<br />
az irányítás kívánatos típusától és a számítógép alkalmazásának (vagy alkalmazhatóságának)<br />
szintjétől függ.<br />
A számítógéppel támogatott irányítási megoldásokat azoknál a feladatoknál lehet<br />
alkalmazni, amelyeknél szükség van állandó, vagy kvázi állandó emberi jelenlétre. A<br />
<strong>vállalkozás</strong>ok irányítási feladatainak nagy része ide sorolható. A műszaki fejlesztéssel<br />
összefüggésben ugyanakkor megfigyelhető az a törekvés, hogy a végrehajtandó feladatokat<br />
az ember működése nélkül, automatákkal és robotokkal oldják meg. A számítógép-gép<br />
kommunikáció, más kifejezéssel élve az automatizált irányítás a mezőgazdasági<br />
termelés arra alkalmas területein a mesterséges rendszerek önszabályozását<br />
(önműködését) emberi célok elérése érdekében és a szabályozási-vezérlési elvek alkalmazásával<br />
valósítja meg. Ennek továbbfejlesztett változata a robot, amely a környezet<br />
– számítógép – gép kommunikáción alapul. Az ember itt már olyan mértékben<br />
visszavonul az irányításból, hogy csak a robot zavarmentes funkcióját ellenőrzi, például<br />
egy monitor segítségével. A robotizáció elve a mezőgazdaság egyes területein, elsősorban<br />
a műveletek és a technológiai folyamatok szintjén már a gyakorlatban is<br />
megvalósult. (Pl. automatikus klímaszabályozás, a betakarító gépek automatikus<br />
nyomvezetése, stb.)<br />
2.6.5. Az információk tárolása<br />
Az információ átvitel térbeli problémáján túl az időkülönbségek is fontos szerepet<br />
játszanak az irányítási rendszerek megfelelő működtetésében. Az adatok és az információk<br />
általában más időpontban keletkeznek, mint amikor azokra szükség van, illetőleg<br />
amikor azokat felveheti és feldolgozhatja az információt hasznosító egység.<br />
Az információkat tehát megfelelő módon és hozzáférhetőséggel tárolni kell.<br />
Bonyolultabb rendszereknél egyidejűleg többféle eredetű és rendeltetésű adat általában<br />
eltérően hosszú ideig történő tárolására van szükség. Egyes információk rendeltetése<br />
ráadásul többféle lehet és az információk iránti igény felmerülésének időpontjai,<br />
valamint az információk kapcsolatai (relációi) is eltérhetnek. Bonyolítja a helyzetet<br />
a nagyobb szervezetekben keletkező hatalmas adattömeg és a nagy információigény.<br />
A hagyományos adattárolási módok (például az irattározás, vagy az emberi emlékezet)<br />
a mezőgazdasági <strong>vállalkozás</strong>ok irányításának információtárolási igényéhez képest<br />
csak nagyon korlátozott lehetőségeket biztosítanak. Az adatok tárolása ugyan megoldható<br />
a hagyományos adminisztrációs módszerekkel is, de az irányítás szabta hatékonysági<br />
feltételeknek (gyorsaság, pontosság, rugalmasság, stb.) már nem felelnek<br />
meg ezek az eljárások. Az irányítás adattárolási feladatait egyre csak számítógépes<br />
segítséggel lehet racionálisan megoldani.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>i irányítási feladatokkal kapcsolatos számítógépes adatfeldolgozásnál a<br />
struktúrák bonyolításának korlátai gyakorlatilag nem érzékelhetők. A közvetlen<br />
hozzáférésű tárolók használatával egyidejűleg több, különböző típusú adatfájl tárolását<br />
és kezelését látják el az adatfeldolgozó programok. A több különböző típusú,<br />
- 23 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
de tartalmilag összefüggő adatfájlt tartalmazó strukturált rendszert adatbázisnak nevezik.<br />
Az adatbázis más megközelítésben a káros és a szükségtelen redundancia nélkül tárolt<br />
adatok együttese, amelynek célja egy vagy több alkalmazás optimális kiszolgálás.<br />
Az adatbázis szervezés alkalmazása előtt a számítógépes módszerekkel is, de különösen<br />
a hagyományos adattárolásnál, jelentős mennyiségű kényszerű adatismétlésre<br />
volt szükség (gondoljunk a „számviteli" és „ökonómiai” értékelés ma is létező párhuzamosságaira<br />
a mezőgazdasági <strong>vállalkozás</strong>okban). Sok adattételt redundánsan tároltak,<br />
különféle címeken és ugyanazon adat különböző aktualizált változataiban. Az<br />
adatbázisban elvileg megszűntethető az ismétlődés, bár legtöbb adatbázis tartalmaz<br />
bizonyos mértékű redundanciát az elérési idő csökkentése vagy a címzési módszerek<br />
egyszerűsítése céljából. Az adatbázis definíciója ezért a minimális vagy szabályozott<br />
redundancia kifejezést használja, a jól tervezett adatbázisnál pedig arra kell törekedni,<br />
hogy az legyen mentes a felesleges redundanciától.<br />
A gazdasági rendszerek adatbázisainak egyik legfontosabb jellemzője az állandó változás,<br />
a növekedés. Jogos igény tehát, hogy az új adattípusok vagy új alkalmazások<br />
felmerülésekor az adatbázist könnyen át lehessen szervezni. Az átszervezés lényeges<br />
követelménye, hogy azt a felhasználók zavarása (vagy a felhasználói programok újraírása)<br />
nélkül lehessen elvégezni. A jól felépített adatbázisok biztosítják az adatfüggetlenséget.<br />
Ez azt jelenti, hogy az adat és a felhasználó (program) független egymástól,<br />
mégpedig úgy, hogy bármelyik megváltoztatható a másik módosítása nélkül. Az<br />
adatfüggetlenségnek azonban csakúgy, mint a redundancia mentességnek, gyakorlati<br />
határa van, ami alkalmazásonként különbözhet.<br />
Ha az adatbázis adott részét több alkalmazási terület is felhasználja, akkor a különböző<br />
felhasználók az adattételek között különféle kapcsolatokat érzékelnek. Az<br />
adatbázis szervezés tulajdonképpeni feladata a kapcsolatok, valamint az adattárolás<br />
helyének és mikéntjének ábrázolása. A mezőgazdasági <strong>vállalkozás</strong>-irányítás céljaira<br />
kialakított adatbázisok többféle alkalmazásra felhasznált adatai között többszörös<br />
kapcsolatok állhatnak fenn.<br />
Az irányítási-információs rendszerek adatbázisainak kialakításakor indokolt lenne<br />
annak lehetővé tétele, hogy a felhasználó az adatokat előre nem tervezett módon is<br />
igénybe vehesse. Ehhez olyan adatbázis szervezésre lenne szükség, hogy az adatokkal<br />
sokféle módon lehessen kapcsolatot teremteni. Az ilyen adatbázis kialakítása azonban<br />
nagyon bonyolult és hosszadalmas, emellett gyors elérhetőség biztosítása is nehézségekbe<br />
ütközne. A gyakorlati célú adatbázisokat ezért inkább meghatározott<br />
működésmódokra szerkesztik, ahol a teljesítőképesség, a nagy kommunikációs forgalmú<br />
rendszerekben való használhatóság az elsődleges. Ezek a megoldások ugyanakkor<br />
költségtakarékosabbak is lehetnek.<br />
Az adatok adatbázisokban történő tárolásának további fontos szempontja a biztonság<br />
és az illetékesség kérdése. Az adatokat védeni kell a hardver- vagy szoftverhibák,<br />
továbbá az illetéktelen személyek beavatkozása, hozzáférése ellen. Pontosan meg kell<br />
határozni, hogy mely személyeknek és intézményeknek van jogosultsága az információk<br />
felhasználását, az adatok módosítását és törlését illetően.<br />
- 24 -
Vállalkozáselméleti alapok<br />
A gyakorlatban kifejlesztett különböző felépítésű adatbázis modellek (hierarchikus,<br />
hálós és relációs) közül az irányítási célú alkalmazásnak legjobban a relációs adatmodell<br />
felel meg. Ennek előnyei között felhozható a nagymértékű adatfüggetlenség,<br />
a kapcsolatok igény szerinti definiálása, a kérdések feltevésének szabadsága és összefoglalóan<br />
a kedvező hasznosíthatóság.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Határozd meg a <strong>vállalkozás</strong> fogalmát!<br />
− Melyek a <strong>vállalkozás</strong>ok közös vonásai?<br />
− Hogyan lehet csoportosítani a <strong>vállalkozás</strong>okat piaci kereslethez való viszonyuk<br />
alapján?<br />
− Mit határoz meg a <strong>vállalkozás</strong> küldetése?<br />
− Mik lehetnek a <strong>vállalkozás</strong> céljai?<br />
− Mi a profit legegyszerűbb meghatározása?<br />
− Mik az alapvető <strong>menedzsment</strong> feladatok?<br />
− Mi az irányítás?<br />
− Mi a vezetés?<br />
− Mi a szervezés?<br />
− Irányításnak milyen típusai vannak?<br />
− Mi a vezérlés sajátossága?<br />
− Mi a szabályozás?<br />
− Mi a zavarkompenzációs szabályozás?<br />
− Mitől függ az irányítású rendszerek hatékonysága?<br />
− Mit jelent az, hogy az információ erőforrás?<br />
− Mi az a kommunikáció definíciója, melyek a részei?<br />
− Mik a számítógéppel támogatott irányítás kommunikációs alaptípusai?<br />
− Mi a robotizáció ?<br />
− Mi az adatbázis és melyek a bennük történő tárolás szempontjai?<br />
- 25 -
3. A PROJEKT MENEDZSMENT<br />
Ebben a fejezetben a projekt <strong>menedzsment</strong> kerül bemutatásra, mely olyan tervezési,<br />
szervezési, irányítási módszer, mely ismerete és alkalmazása sokban segítheti a kis- és<br />
közép<strong>vállalkozás</strong>ok eredményes működését. Többek közt bemutatásra kerül a projekt,<br />
projekttervezés és a projekt <strong>menedzsment</strong>. A fejezet részletesen beszél a projekt<br />
tervezés lépéseiről, a kezdőpontról, a felmérésről, a projekt összetevőinek meghatározásáról,<br />
tervezésről, a megvalósulásról, a projekt végpontjáról, az értékelésről, arról,<br />
hogy a projekt <strong>menedzsment</strong>nek milyen alkalmazási lehetőségei vannak a gyakorlatban,<br />
ill. bemutatja az ehhez kapcsolódó hálótervezés módszertanát. Gyakorlati számításokat<br />
láthatunk konkrét projekteken keresztül.<br />
A fejezet tartalma:<br />
2.1. a projekt <strong>menedzsment</strong> lényege és tervezésének folyamata<br />
2.1.1. A projekt és projekt <strong>menedzsment</strong> fogalma<br />
2.1.2. Projektek tervezésének lépései<br />
2.2. A projekt <strong>menedzsment</strong> alkalmazásának lehetőségei<br />
2.2.1. A projekt <strong>menedzsment</strong> alkalmazásának feltételei<br />
2.2.2. A projekt <strong>menedzsment</strong> kialakulása<br />
2.3. A projekt <strong>menedzsment</strong> lehetőségeinek áttekintése<br />
2.3.1. Példa a projekt <strong>menedzsment</strong> alkalmazására<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 3-4 óra.<br />
3.1. A PROJEKT MENEDZSMENT LÉNYEGE ÉS TERVEZÉSÉNEK FOLYAMATA<br />
A következőkben egy olyan tervezési, szervezési, irányítási módszer kerül bemutatásra,<br />
amely ismerete és alkalmazása sokban segítheti a kis- és közép<strong>vállalkozás</strong>ok eredményes<br />
működését. A módszer alapvetően nagyvállalatoktól ered, ahol külön szervezeti<br />
egységek és azon belül főállású menedzserek feladata az egyes előzőekhez hasonló<br />
projektek vezetése, de mint annyi más ismeretet átvéve, a saját viszonyaikra<br />
átalakítva ez a módszer is lassan a vállalkozók eszköztárába kerül.<br />
A projekt <strong>menedzsment</strong>tel kapcsolatban mindjárt az elején tisztázni kell egy sokszor<br />
hallott félreértést, mely szerint "... a pénzügyi probléma megoldására készítünk egy projektet<br />
a banknak és a kapott hitel segítségével túljutunk a nehézségeken...". A következőkben<br />
ismertetett módszer nem egyenértékű a banki hitelpályázatok elkészítésével<br />
és a hitelfelvételi folyamat végig vitelével, hanem annál jóval többet nyújtó eszköz –<br />
tervezési, szervezési, irányítási rendszer.<br />
- 27 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
3.1.1. A projekt és projekt <strong>menedzsment</strong> fogalma<br />
Mivel a projekt, projekttervezés és a projekt <strong>menedzsment</strong> egyre gyakrabban kerül szóba<br />
a <strong>vállalkozás</strong>ok gyakorlatában nem haszontalan ha mindenek előtt célszerű tisztázni<br />
az egyes fogalmak pontos jelentését, céljait majd röviden áttekinteni a módszer kialakulását<br />
s végül egy rövid leegyszerűsített példán áttekinteni a módszer lehetőségeit.<br />
A projekt olyan egyszeri alkalommal elvégzendő komplex feladatot jelent, amelyek<br />
viszonylagos újszerűség, rögzített kezdési és befejezési időpont, szigorú időbeni ütemezés,<br />
meglehetős bonyolultság, valamint több tudomány- és szakterület ismeretét<br />
igénylő feladatkitűzés jellemez. Az előző definíció állításait vizsgálva megállapíthatjuk,<br />
hogy az egyszeri alkalommal elvégzendő feladat mindig új és új problémakört,<br />
ezzel együtt más célkitűzést, más szakértők felkérését és egymástól különböző - nem<br />
rutinfeladatok - elvégzését jelenti. Az időütemezés fontosságát, a határidők betartását<br />
nem kell külön kiemelni, hiszen az éleződő piaci versenyben minden vállalkozó<br />
saját bőrén érzi ennek jelentőségét. Az, hogy a projekt több szakmát és tudományterületet<br />
érint, azt jelenti, hogy ezekről a terültekről érkező szakemberek segítségével<br />
lehet eredményesem megvalósítani az eredeti célkitűzést.<br />
A projekttervezés olyan összetett, igényes és legtöbbször terjedelmes feladatkör megoldásának<br />
módszertani eszköze, amely sem rutinszerűen, sem intuitív módon (rögtönözve,<br />
megérzésen alapulva) nem oldható meg eredményesen és amelyek megvalósításához<br />
megfelelő módszerek és eljárások alkalmazására, valamint szakképzett tervező<br />
csapat igénybevételére van szükség.<br />
A projekt <strong>menedzsment</strong> egyrészről a projekt megvalósítására szolgáló vezetési feladatok,<br />
szervezeti egységek, technikák és eszközök összességét jelenti. Más oldalról vizsgálva<br />
olyan projekttervezési és megvalósítási vezetési eljárás és elv, amelyet alkalmazkodó<br />
képesség, átütőerő, innovációsképesség és kreativitás jellemez, olyan komplex<br />
problémakörök esetében, amikor a megoldás célirányos, átfogó szemléletmódot<br />
igényel.<br />
A fenti meghatározást értelmezve elmondható, hogy a projekt <strong>menedzsment</strong> nem<br />
más, mint egy meghatározott cél eléréséhez szükséges tervező, szervező, valamint irányító<br />
tevékenység, az idő- és a költségek feltételrendszerében. A vezetők szempontjából<br />
nézve egy hatékony eszköz, amely a munkájuk elvégzését segíti.<br />
Egyes vezetők a projekt <strong>menedzsment</strong>et a modern művészet egyik formájának tartják:<br />
olyan ötletek és elvek véletlenszerű összességének, amelyek segítenek megoldani<br />
a felmerülő problémákat, és sikeresen megvalósítani az eredetileg kitűzött célt. Ennek<br />
a szemléletnek az alapgondolata a projekt megjósolhatatlansága, s intuíció a siker<br />
kulcsa.<br />
Mások kizárólag tudományos szempontokból közelítik a projekt <strong>menedzsment</strong>et abból<br />
kiindulva, hogy az összes tényezőt előre ki lehet számítani, az összes lehetséges<br />
kimenetel kielemezhető. Ebben a felfogásban a tulajdonképpeni irányítási funkciók<br />
erősen korlátozottak.<br />
- 28 -
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
Attól függetlenül, hogy melyik vélemény kerekedi felül, még a módszertelenül vezetett<br />
projektek is néha elérik a céljukat. Nem mindig időben, nem mindig a megengedett<br />
pénzügyi kereteken belül, nem mindig a kívánt minőségben… S a legmeglepőbb,<br />
hogy nagyon gyakran maga a cél is elég homályos.<br />
A projekt <strong>menedzsment</strong> tehát meghatározott célok elérését biztosítja adott határidőn<br />
és pénzügyi korlátokon belül. Ha hatékonyan alkalmazzák a projekt <strong>menedzsment</strong>et,<br />
mint módszert, a <strong>vállalkozás</strong> vezetője pontosan tudja és érti, mi történik,<br />
hogyan, hol és miért. Létezik egy terv, amely alapján értékelhető és ellenőrizhető a<br />
projekt haladási üteme. A vezetés, eszközként használva a projekt <strong>menedzsment</strong>et,<br />
nem pazarolja fölöslegesen az idejét sem az intuitív találgatásokra, sem a túlbonyolított<br />
tudományos jóslatokra.<br />
A célok legkülönfélébbek lehetnek:<br />
Leggyakoribb cél beruházási, kivitelezési folyamat tervezése, szervezése - meghatározott<br />
objektum létrehozása optimális feltételek biztosításával. Gondoljunk bele mekkora<br />
tervezési, szervezési, koordinációs munkát jelent például a Nyugati pályaudvar mellett<br />
épülő bevásárló és kereskedelmi központ kivitelezése.<br />
A feladat összetettsége érzékelhető azon a már klasszikusnak számító eset kapcsán, amikor egy nagyváros<br />
legforgalmasabb kereszteződésében úgy építettek fel egy irodaházat, hogy hely hiányában a felvonulási<br />
terület több kilométerre volt az építés helyszínétől. Az épület vázszerkezetének elkészítése után a<br />
tervezés legnagyobb problémája azon konténerek tartalmának összeállítása volt, amelyekben a telephelyről<br />
az épülethez szállították a konténereket. A szállító autókat egy diszpécser rendszer irányította a<br />
belváros forgatagán keresztül oly módon, hogy az épület mellett húzódó forgalmi sávban csak egy rövid<br />
időre - a konténerek leemelésének idejére - akadályozták a forgalmat. A konténereket a speciális darukkal<br />
az épület adott részéhez emelték és ott történt a kirakodás. Elképzelhető, hogy az egyes szobák, folyosók<br />
berendezéséhez, szereléséhez mekkora tervezői szervezői szakértelem kellett úgy, hogy adott pillanatban<br />
egy helyen legyen ember, szerszám, anyag és minden más, ami a feladat elvégzéséhez szükséges.<br />
Az építési gyakorlatot ismerők számára jelzi a probléma összetettségét az a tény, hogy például számozott<br />
cementes zsákokat küldtek az egyes konténerekben. Az adott esetben a tervezési folyamat hat, a kivitelezés<br />
három hónapig tartott<br />
Máskor a projekt célja a korlátozottan rendelkezésre álló erőforrások szétosztása az egyes<br />
elvégzendő tevékenységek között úgy, hogy az idő és költségfeltételek megfelelők legyenek.<br />
Gondoljunk a mezőgazdaságban tipikus betakarítás-kori problémára, mely<br />
szerint az aratás szervezésekor a táblák távolsága, a kombájnok kapacitása, a szállítóeszközök<br />
mennyisége olyan problémakört alkot, amely optimális megoldása igen öszszetett<br />
feladat.<br />
Lehet a projektcél kutatási-fejlesztési tevékenység - új kutatási eredmény elérése vagy<br />
egy új termék létrehozása, esetleg egy meglévő továbbfejlesztése. Ennél az alkalmazási<br />
területnél a gyógyszergyárak példája szemlélteti leginkább a módszer lehetőségeit,<br />
ahol versengő gyárak fejlesztésre fordított hatalmas forrásai állnak egymással szemben<br />
és a piacra elsőként lépő gyár tudja a profit nagy részét megszerezni. A gyógyszerek<br />
hatóanyagának kifejlesztése sem tart rövid ideig, de a szigorúan szabályozott<br />
kísérletek, engedélyezési eljárások stb. összhangjának biztosítása a siker alapja.<br />
Az autógyárak felgyorsuló modellváltásának szervezése érzékelteti talán a termékfejlesztési<br />
folyamatok menedzselésének lehetőségeit a projekt <strong>menedzsment</strong> segítségével.<br />
Néhány évtizeddel ezelőtt a vezető autógyártó cégek az új modellek piacra dobását 6-<br />
7 évenként látták elérkezettnek. A folyamat mára lényegesen lerövidült és 2-4 évre<br />
- 29 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
szűkült. Ez esetben is a párhuzamosan elvégezhető koncepciótervezés, modell és szélcsatorna<br />
kísérletek, a töréstesztek, a gyártásszervezés és felszerszámozás, marketingfeladatok<br />
megvalósítása az életben maradás feltétele.<br />
A folyamatosan fejlődő vállalatok, <strong>vállalkozás</strong>ok környezeti feltételekhez történő alkalmazkodásának<br />
segítésére is alkalmazható a projekt <strong>menedzsment</strong> módszere. A<br />
szervezeti átalakítási folyamat - egy szervezeti változás a működőképesség fenntartása<br />
mellett lehet a <strong>vállalkozás</strong> adott célja és ennek költségtakarékos, minél rövidebb idő<br />
alatt valósíthatja meg a cég.<br />
3.1.2. Projektek tervezésének lépései<br />
3.1.2.1. Kezdőpont<br />
Minden projektnek van egy kezdő és egy végpontja. A kezdőpont alatt általában,<br />
azt a pillanatot értjük, amikor felmerül az igény valami iránt, megfogalmazódik a<br />
projekt ötlete. Az ötlet felmerülése után elindulnak a megvalósíthatósággal kapcsolatos<br />
számítások, elemzések. Ez már a projekt <strong>menedzsment</strong> része, de még nem jelenti,<br />
azt hogy meg is valósul a projekt. Az elemzések függvényében olyan döntés is születhet,<br />
ami a projekt leállítását eredményezi.<br />
3.1.2.2. Felmérés<br />
A projekt határvonalai<br />
Első lépésként meg kell határozni azokat a határvonalakat, amelyek körülveszik a<br />
projektet, kijelölik azt a területet, ahol a projekt megvalósulhat, azaz lehatárolják a<br />
mozgásterületet. Fontos, hogy tisztán lássák a projekt vezetői azokat a területeket,<br />
ahol az eredmény – nem minden esetben pénzügyi eredmény – jelentkezni fog, hiszen<br />
ennek hiányában könnyen elkanyarodhat a projekt az eredeti célkitűzéstől.<br />
Amikor már körvonalazódik a projekt tényleges tartalma, akkor el kell készíteni a<br />
projektet alkotó tevékenységek és feladatok listáját. Ez a dokumentum fogja meghatározni<br />
a projekt programját.<br />
A projekt résztvevői<br />
A projekt <strong>menedzsment</strong>ben a felmérési időszakban kiemelkedő szerepe van a ügyfelek<br />
meghatározásának. Az ő számukra készül a projekt végterméke, ők lesznek azok,<br />
akik meghatározzák a projekt eredményének jövőjét. Ezért a ügyfelek szükségleteinek<br />
felmérése, pontos és szakszerű értékelése nélkül felelőtlenség lenne a megvalósításba<br />
belekezdeni. Könnyen belátható, hogy az a projekt, amely megvalósításával<br />
olyan termék vagy szolgáltatás kerül a piacra, amely nem talál közönségre az hiábavaló,<br />
és feleslegesen emésztett fel többnyire tetemes erőforrásokat. Ez még abban az<br />
esetben is igaz, ha a projekt végtermékének az élvezője maga a projekt létrehozója,<br />
például családi ház építése. Ebben az esetben, ha rosszul fogalmazza meg az építtető,<br />
azaz a család a leendő házukkal kapcsolatos elvárásaikat, és ennek megfelelően menedzselik<br />
a házépítés című projektjüket, annak nem lesz maradéktalan a sikere.<br />
Minden bizonnyal be fognak költözni az igazi igényeiktől eltérőre sikerült házba, viszont<br />
hallani lehet majd tőlük olyan megnyilvánulásokat, hogy ha újra kezdhetnék<br />
- 30 -
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
sok mindent másként csinálnának. Ennek természetesen az is oka lehet, hogy menet<br />
közben változtak meg az igények. Erre más projektek kapcsán is fel kell készülni, és<br />
olyan feltételekről gondoskodni, amelyek lehetővé teszik a megváltozott igényekhez<br />
való alkalmazkodást. Értelemszerűen, nem arra kell gondolni, hogy a ház helyett az<br />
előbb említett család inkább vitorlást venne, hanem olyan mértékű változtatásokra,<br />
amelyek még beleférnek az igények előzetes, jó felmérésének a hibahatáraiba. A ház<br />
példáját folytatva az eredeti tervektől eltérő vonalú válaszfal építése.<br />
Nem lehet megkerülni, azon szervezeteknek a kérdését sem, amelyek együttműködése<br />
nélkül nem jöhet létre a projekt. Az egyes speciális munkák elvégzésére külső erőforrások<br />
felhasználására kerülhet sor. Ebben az esetben már itt, a kezdeti felmérésekkor<br />
meg kell nézni, hogy melyek azok a szervezetek, amelyek képesek megoldani a projekt<br />
által felvetett problémákat. Előfordulhat, hogy olyan megoldásra lenne szükség,<br />
ami még nem hozzáférhető, vagy az, aki rendelkezik a megoldással egyeduralkodó<br />
ezen a téren, és ennek megfelelően kiszolgáltatottá válhat a projekt az ő számára.<br />
Valamint át kell tekinteni azon hivatalok körét, amelyeknek az engedélyére szükség<br />
lehet a projekt kapcsán. Nem elhanyagolandó megtudni, hogy ezek a hivatalok milyen<br />
jogkörökkel rendelkeznek – milyen a jogi környezet – és mekkora idő alatt képesek<br />
reagálni a náluk elindított ügyekre.<br />
A résztvevők harmadik köre, azoknak az embereknek az összessége, akik működtetni<br />
fogják a projekt végeredményét. Ismerni kell képességeiket, tudásszintjüket, hiszen a<br />
projekt kialakítása során ezek a tényezők még figyelembe vehetőek. A leendő eljárások<br />
tervezése és kiválasztásakor elsődleges szempont, hogy az olyan legyen, amely<br />
megfelelően működtethető a rendelkezésünkre álló emberi erőforrással, vagy pedig<br />
gondoskodnunk kell az emberek képzéséről – erre lényegében minden projektnél<br />
szükség van – vagy esetleges cseréjükről.<br />
A projekt dokumentálása<br />
Ahhoz, hogy a projekt jól követhető és ellenőrizhető legyen korrekt dokumentálási<br />
rendről kell gondoskodni. A jelentésből ki kell derülnie, hogy hol tart a projekt,<br />
melyek azok a területek, ahol elmaradás van, mennyire tartható az előzetesen kialakított<br />
ütemterv, és az eredeti célkitűzéseknek mennyire felel meg a tájékoztató készítésekor<br />
fennálló állapot. Hogy mindezekre választ lehessen kapni, arról a beszámolási<br />
rendnek kell gondoskodnia. Azonban kerülendő, hogy minden vezetői szintet adatáradattal<br />
lássanak el. Mindenkinek a munkájához éppen szükséges adatokat kell<br />
megkapnia, ahhoz, hogy eredményesen dolgozhasson, és azokat a feladatokat lássa<br />
el, amelyek ténylegesen hozzá tartoznak. Ezért a dokumentálási rendnek tartalmaznia<br />
kell azokat a formátumokat és terjedelmeket, amelyeket az egyes szintektől, egységektől<br />
elvár a vezetés. Az egyes szintektől időről időre bekért azonos formátumú beszámoló<br />
lehetőséget ad összehasonlításra, a haladás mérésére. Azonban lehetőség<br />
van eseti jelentések készíttetésére, amikor egy adott probléma kapcsán akar tájékozódni<br />
a döntéshozó. Mindenesetre az előre kialakított beszámolási struktúra mellé<br />
meg kell határozni a beszámolók ütemezését is, így lesz teljes a beszámolási rend.<br />
- 31 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
3.1.2.3. Összetevők meghatározása<br />
Lehetőségek feltérképezése<br />
Első lépésként átvizsgálandó az a szervezet, amely a projekten fog dolgozni, meg kell<br />
nézni, hogy milyen folyamatok zajlanak le benne, milyen összefüggések alapján működik.<br />
Fel kell tárni az egyes mozgatóerőket, azonosítani a motivációs tényezőket.<br />
Ezek birtokában átvilágítható a szervezet, és kiszűrhetőek azok a pontok, amelyek<br />
hatékonysága nem megfelelő, vagy éppen a kívánatos céllal ellentétes irányba hatnak.<br />
A szervezet ilyen típusú felülvizsgálata más esetekben is kívánatos lehet, azonban<br />
a projekt komplexitása és bonyolultsága, valamint költségessége miatt fokozottan<br />
szükség van a szervezeten belül hatékony, és az erőforrások optimális kihasználását<br />
szem előtt tartó munka megvalósítására. Az így átalakított szervezetnek szüksége<br />
van egy átfogó, standard értékelési forma kialakítására, ahhoz, hogy megőrizhesse az<br />
újjászervezés által létrehozott értékeket.<br />
Lehetséges megoldások keresése<br />
Egyrészről ökonómiai megoldással kell szolgálni a projektet megelőzően. Pontosan<br />
tudni kell, hogy milyen finanszírozási konstrukció lesz az alapja a projektnek. Milyen<br />
források kerülnek számításba, és azok felett ki rendelkezik, milyen úton kerül<br />
be a projekt költségvetésébe. Már a projektnek ebben a szakaszában el kell dönteni,<br />
hogy szükség lesz-e idegen forrásra. Abban az esetben, ha igen, akkor jó előre tisztázni<br />
kell a feltételeket, keretösszegeket. Másrészről meghatározandóak a kulcsösszetevők,<br />
nevezetesen azok az elemei a projektnek, amelyek alapkövei a sikernek. Ezen<br />
összetevők megvalósulásának feltételei és módozatai alapvetően érintik a projekt<br />
eredményességét. Mindkét terület elemzésekor elsődleges szempont az észszerűség.<br />
Tárgyilagos megítélés, elfogadható kockázatvállalás mellett elfogadható megoldási<br />
javaslatok születnek.<br />
Várható hatások<br />
Mint már többször említésre került a projektek jellemzően nagy hatást gyakorolnak<br />
arra a szervezetre, amelyen belül megvalósul. Ennek megfelelően át kell tekinteni<br />
azokat a területeket, amelyeken a legjelentősebb változások várhatóak. A legnagyobb<br />
változás természetesen az üzemelésben fog bekövetkezni, hiszen a projekt eredményeként<br />
új eszközök kerülnek be a rendszerbe, új technológiák valósulnak meg, új szervezeti<br />
egységek jöhetnek létre, régiek szűnhetnek meg. Ebből a felsorolásból jól látható,<br />
hogy az üzemszerű működést jelentősen érintik a projekt típusú változások, de ez a<br />
felsorolás már magában rejti, a számvitelt érintő problémákat is. Ugyanis a szervezeti<br />
egységekben bekövetkező változások, az üzemi folyamatok megújulása jelenős hatást<br />
gyakorol a bizonylati rendszerre, a könyvelésre. Ezen a két területen bekövetkező<br />
hatásokból levezethetőek más területeket érintő változások is, úgymint személyzeti és<br />
munkaügyi területek, munkavédelem, információtechnológia, stb.<br />
A felelősség kérdése<br />
Az összetevőkhöz tartozik a felelősség kérdése is. Felelősséggel tartozik a projekt<br />
megvalósítója egyrészről a társadalom, a környezet felé. Ha gazdasági számítások indokoltnak<br />
tartanak egy beruházást, az még nem jelenti azt, hogy az jó és célszerű is,<br />
- 32 -
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
hiszen a projekt kapcsán más területeken olyan kedvezőtlen változások jöhetnek létre,<br />
amelyek kivédése már pénzügyi szempontból is megtámadhatóvá teszi a projektet.<br />
Azonban vannak olyan változások is, amelyek pénzel nem védhetőek ki, és össztársadalmi<br />
szinten rendkívül károsak is. Ezeket törvények segítségével próbálja a társadalom<br />
kivédeni, de – mint tudjuk gyakorta megkerülhetőek – olykor előfordulhat,<br />
hogy a projektet megvalósító szervezetnek kell megálljt parancsolnia, és felülvizsgálnia<br />
elképzeléseit.<br />
Másrészről van egy szervezeten belüli felelősség is. Felelősség a dolgozók iránt, mind<br />
egzisztenciális, mind egészségvédelmi oldalról. Ennek a felelősségtudatnak a kinyilvánítására<br />
ad lehetőséget az egyes szervezetek küldetésnyilatkozata, amelyben megfogalmazhatják<br />
a világban betöltött szerepüket, és megfogalmazhatják elsődleges értékrendjüket.<br />
Monitoring rendszer<br />
Bővebben fogalmazva a monitoring rendszer tartalmazza az egyes szervezeti egységek<br />
rálátását a szervezetet átfogó vezetői és információs rendszerre. Magában foglalja a<br />
csatlakozási felületeket és formákat, meghatározza az egyes hozzáférési lehetőségeket.<br />
Részletes leírással kell rendelkeznie az információs bázist felépítését illetően. Az információkon<br />
túl ez a rendszer tartalmazza az egyes tisztségeket és funkciókat is, és az<br />
ezekhez tartozó jogokat, lehetőségeket, kötelezettségeket és felelősségeket. Ennek a<br />
rendszernek a kapcsán ki kell térni az előbbiekből kiindulva a pozíciók emberi oldalára<br />
is és az őket összekötő eljárási rendre, valamint azokra a jellemzőkre, amelyek lehetőséget<br />
adnak a teljesítmények mérésére, megítélésére.<br />
Erőforrások és szolgáltatások<br />
Ezen a területen találhatóak meg azok az erőforrások, amelyeket a projekt felhasznál,<br />
illetve azok a szolgáltatások, amelyeket igénybe vesz. Át kell tekinteni, azt a műszaki<br />
felszereltséget érintő igényt, amely biztosítása szükséges a rendes munka menetéhez.<br />
Egyes felszerelések számára elő kell készíteni a fogadó helyszínt, beszerelésük,<br />
telepítésük külön ütemezést, szervező munkát igényel. Figyelmet kell fordítani ezen<br />
műszaki beruházások kihatására is, amely érinti mind a szervezetet, mind a környezetet.<br />
Új rendszerek és technikák nem vezethetők be megfelelő képzési rendszer nélkül.<br />
Azon túl, hogy a megfelelő tudás hiányában a hatékonyság nem éri el az elvárt<br />
szintet, de még kifejezett károk is keletkezhetnek a megfelelő szakértelem hiányában.<br />
A képzés mellett ki kell alakítani egy olyan tudásbázist, amelyhez folyamatosan lehet<br />
fordulni a tudás megőrzése és fejlesztése érdekében.<br />
Változás<strong>menedzsment</strong><br />
A projektek kapcsán jelentős változások következnek be a szervezetek működésében.<br />
Ennek megfelelően ezen változásokat kezelni, menedzselni kell. Ezek a változási folyamatok<br />
nem tartoznak a szervezet üzemszerű működésébe, speciális, egyedi eljárásokat<br />
kívánnak, ahhoz, hogy ne ingassák meg alapjaiban a szervezet működését. Ez<br />
nagy felelősséggel járó feladat, hiszen a változással együtt járó probléma gyakran<br />
csak egyszer fordul elő azon a helyen, ahol meg kell birkózni vele. A megfelelő döntések<br />
meghozatalához és ellenőrizhetőségéhez dokumentációs kontrolt célszerű kialakítani.<br />
- 33 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
3.1.2.4. Tervezés<br />
A projektek tervezési rendszere<br />
A tervezési rendszer végleges kialakításához meg kell adni az információs csatornák<br />
végső formáját. Ezeken a csatornákon áramló információkból fognak dolgozni az<br />
egyes szervezeti egységek, ezért számukra nélkülözhetetlen, hogy pontosan tudják<br />
azt, hogy mikor és milyen információkkal fognak rendelkezni. Ezzel párhuzamosan<br />
azt is meg kell határozni, hogy kinek, mikor és milyen információkat kell szolgáltatnia<br />
a többiek felé, úgynevezett funkcionális leírások formájában. Ennek részletesen<br />
tartalmaznia kell, hogy milyen összetevőkre kell kitérni, azokat milyen részletezettséggel<br />
kell feldolgozni, elemezni.<br />
Mérhetőség és ellenőrizhetőség kérdése<br />
A projekttel kapcsolatban ki kell alakítani azokat a mérőszámokat, amelyek alkalmasak<br />
a projekt állapotának a bemutatására, jellemzésére. A mutatók előállítása előírások<br />
alapján történik, megfelelő számbavétel alapján. Ezeket a mutatókat az előzetesen<br />
kialakított ütemrendnek megfelelően kell előállítani, és elemezni. Az elemzés során<br />
az éppen aktuális értéket össze kell vetni a tervben szereplővel, illetve az előző időszakok<br />
azonos tartalmú mutatóival. Az első értelme az ellenőrzés, a megfelelő készültségi<br />
állapot vizsgálata. A második esetben a tendenciákat, az elindult folyamatokat<br />
kell megvizsgálni.<br />
Az üzemelés, működtetés tervezése<br />
Az üzemelés tervezésekor figyelembe kell venni, hogy a folyamat egyes egységei milyen<br />
erőforrásokat igényelnek, és ezeket milyen időtartamra kötik le, illetőleg mennyit fogyasztanak<br />
belőle. A folyamat eredményeként létrejött produktum raktározásáról is<br />
gondoskodni kell abban az esetben, ha annak jellege ezt megköveteli. A folyamattól<br />
függően be lehet tervezni olyan technológiákat, amelyek lehetőséget biztosítanak<br />
visszaforgatásra, bizonyos anyagok újrahasznosítására. Ezek az eljárások a költségmegtakarítása<br />
mellett állami támogatást is élveznek. Nem szabad figyelmen kívül hagyni<br />
a tervezés során a rendkívüli helyzetekre adható reakciók kialakítását sem. Ezekre a<br />
helyzetekre külön fel kell készíteni az üzemeltető embereket, hiszen ekkor gyakoriak<br />
a feszültségek és nincs alkalmuk begyakorolni az ilyenkor követendő eljárásokat tekintettel<br />
ezen helyzetek rendkívüliségére.<br />
Tervezési egységek<br />
Ebbe a körbe tartozik a fejlesztés, a képzés és a tesztelés. A fejlesztési tervben rögzíteni<br />
kell az aktuális állapotot, és ki kell jelölni azok az utakat és eljárásokat, amelyek egy<br />
jobb kívánatosabb állapot felé hatnak. Tartalmaznia kell azokat az akciókat, amelyek<br />
praktikusan leírják azon tevékenységeket, melyek által megvalósulhat a fejlesztés.<br />
A képzés jelentősége nem először kerül említésre, de a fejlesztés kapcsán sem megkerülhető<br />
terület. Ennek megfelelően a tervben szerepelnie kell a fejlesztésnek megfelelő<br />
ütemű képzési programnak. A fejlesztések üzemszerű működését minden esetben<br />
meg kell előznie az adott területre jellemző tesztelésnek. Ennek idő- és erőforrásigényét<br />
is be kell építeni a tervekbe.<br />
- 34 -
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
A rendszer felépítése<br />
A projekt által létrejövő új rendszerrel kapcsolatban meg kell tervezni a leendő feladatokat<br />
és menedzselésüket, valamint az ezeket összekötő esetleges szüneteket. Ezeket<br />
a feladatokat egy összefüggésrendszerre felfűzve adatokkal kell felölteni a tervezés<br />
megkönnyítésére. Az adatok segítenek a valós problémák megragadásában, és az általános<br />
szinten való túllépést. Vigyázni kell azonban, hogy az adatok ne szűkítsék le<br />
indokolatlanul a születendő megoldások hatókörét sem. A különböző feladatokra<br />
adott megoldások az előbb említett összefüggésrendszerben csak akkor képesek eleget<br />
tenni az eredeti céloknak, ha közöttük a csatlakozási felületek megfelelően lettek kialakítva.<br />
Hiába készülnek kiváló részmegoldások, ha a kívánatos átjárás nem biztosított<br />
közöttük, együttes hatásuk biztosan nem ad kielégítő megoldást. A rendszer jól<br />
kialakított összefüggései és csatlakozási rendszerei csak akkor fognak a feladatok<br />
megoldásában kívánatos eredményt adni, ha a működtető emberek alkalmasak szerepkörük<br />
betöltésére és megfelelőképpen motiváltak is a közös sikerben. Erről a személyzeti<br />
alrendszernek kell gondoskodnia.<br />
A rendszer tesztelése<br />
A gondosan kialakított rendszert a megvalósítás előtt tesztelés alá kell vetni, hiszen<br />
az lenne a legdrágább, ha nem teljesen jól működő rendszert kellene az eredeti feladatoknak<br />
megfelelően átalakítani. Egy ilyen tesztelés során vizsgálatra kerül a rendszer<br />
mérete. Az adott célok elérése érdekében megvalósított projekt méretének arányosnak<br />
kell lennie a feladatok nagyságával. Könnyen előfordulhat, hogy megfelelő<br />
előkészítés hiányában túl- vagy alulméreteznek egy projektet. Az első esetben lényegesen<br />
nagyobb költséggel valósul meg a projekt, és még az sem biztos, hogy jól betölti<br />
a feladatát. A második esetben ugyan olcsóbb a megvalósítás költsége, viszont a<br />
megfelelő színvonal tartásához pótlólagos fejlesztések szükségesek, amelyek összessége<br />
könnyen meghaladhatja a kiinduláskor drágább, de célirányosabb kialakítást.<br />
A tesztelés további szempontja az illeszkedés. A vizsgálat tárgya, hogy az új rendszer,<br />
hogyan illeszkedik be a már meglévő rendszerek sorába a szervezeten belül. Meg kell<br />
nézni, hogy az a forma, amelyben működni fog az új rendszer az megfelelő-e számára<br />
vagy jobban integrálni kell a többihez, vagy esetleg jobban le kell választani a működését.<br />
További elemzéseket igényel a rendszer elfogadottsága. Fel kell kutatni, hogy a megtervezett<br />
rendszer szervezeten belül elfoglalandó helye sért-e érdekeket, hiszen, ha<br />
van ilyen az mindig gátja lesz a jó működésnek. Természetesen nem egy nagy rendszert<br />
kell egy-egy ott dolgozó ember személyes érdekeihez igazítani, de nem hagyható<br />
figyelmen kívül, hogy ott, ahol emberek dolgoznak ott személyes érdekek jelennek<br />
meg, amelyeken erőből átmenni lehet, de nem mindig szerencsés. Ezen túlmenően<br />
gondoskodni kell a szakmai elfogadottságáról is. Minden érintettel meg kell ismertetni<br />
azt a részt, ami őt illeti, és a véleményét kikérni. Így a hasznos ötleteken túl az<br />
emberek hozzáállása is más lesz a rendszer iránt, ami adott esetben döntő lehet.<br />
És végül tesztelni kell a leendő rendszer irányítását, irányíthatóságát. Az eddigi tapasztalatokból,<br />
kiindulva és új ismeretek megszerzésével, új modellek kialakításával<br />
elemezhető az operatív irányítás, szervezés, ellenőrizhetőség.<br />
- 35 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A rendszer előkészítése a működésre<br />
A felhasználók, működtetők számára dokumentálni kell azt az ismeretanyagot,<br />
amely ahhoz kell, hogy a valós céloknak megfelelően vihessék az új rendszer ügyeit.<br />
Az így elkészített ismeretanyaghoz ki kell alakítani egy olyan képzési rendszert,<br />
amely alkalmas arra, hogy átadja azt a tudást, amivel rendelkezniük kell a dolgozóknak,<br />
úgy hogy az készség szinten menjen, illetőleg alapja legyen a további képzéseknek.<br />
A projekttel kapcsolatban bevezetésre kerülő új szolgáltatásokat is meg kell ismertetni<br />
a felhasználókkal, hogy a tényleges használat idején minél kevesebb idő<br />
teljen el bizonytalanságokkal, megtorpanásokkal.<br />
A megvalósulás előkészítése<br />
Ebbe a témakörbe főleg a jogi biztonság megteremtése tartozik. Többnyire igen költséges<br />
projektek megvalósításába nem szabad úgy belekezdeni, hogy nincs minden<br />
jelentősebb közreműködő féllel szerződéses jogviszony. Könnyen belátható annak a<br />
veszélyes kihatása, hogy egy fontosabb partner visszalépése az egész projektet zavarba<br />
hozhatja, meghiúsíthatja. Ennek teljes körű kivédésére ugyan nem alkalmas a<br />
jog, mert az idő teltével előfordulhatnak érdekmúlások, de legalább nyújt egy bizonyos<br />
fajta védelmet.<br />
3.1.2.5. Megvalósulás<br />
A projekt megvalósításának beindítása<br />
Ez a tevékenység a leglátványosabb, meg kell valósítani a terveknek megfelelően a<br />
projektet. Ha a tervek megfelelő gondossággal és körültekintéssel készültek, akkor<br />
lényegesen megkönnyíthetik ezt a folyamatot. Jellemző erre a mai korunkat jellemző<br />
bevásárlóközpontok építése. Egyik hónapról a másikra bújnak ki a földből, pedig<br />
még nincs is olyan messze az az idő, amikor még évekig húzódó építkezések jellemezték<br />
a magyar építőipart. Ezek a beruházások jellemző példái a projekt <strong>menedzsment</strong><br />
hatékonyságának, magyarországi elterjedésének. A megvalósult projekteket, fejlesztéseket<br />
a megfelelően képzett dolgozók birtokába kell adni, az eljárásokat ki kell<br />
próbáltatni velük. Gondoskodni kell a folyamatos üzemeléshez szükséges tartalékok<br />
meglétéről, elkülönítéséről. Be kell indítani az üzemszerű működést, ha nagyobb tömegek<br />
dolgoznak az új létesítmény kapcsán az ő betanításuk is ekkor esedékes. Az új<br />
rendszert a megfelelő körülmények között át kell adni.<br />
A folyamatos üzemeltetés<br />
Minden szervezet munkájának van egy bizonyos ritmusa. Ettől a ritmustól való eltérést<br />
nevezzük kilengésnek. Vizsgálni kell, hogy az új rendszerben vannak-e kilengések,<br />
mennyire érzékeny. Ha vannak ilyen kilengések meg kell vizsgálni azok okait,<br />
mert általában az ilyen mozgások növelik a működési költségeket, illetve nehezen<br />
kontrolálhatók és hektikussá tehetik a működést.<br />
Átadás, üzembe helyezés<br />
A befejezéskor gazdasági elemzéseknek kell alávetni a megvalósult új rendszert. Meg<br />
kell vizsgálni, hogy az előzetes terveknek megfelelően alakulnak-e a költségek. Az<br />
esetleges eltéréseket azonnal ki kell vizsgálni, mert lehet, hogy a számok alapján nem<br />
tűnik jelentősnek a probléma mégis komoly veszélyeket takarhatnak. Át kell tekin-<br />
- 36 -
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
teni az időütemezést is, vagyis hogyan tudta felvenni az új rendszer az előzetesen kialakított<br />
ritmust. A költségekhez hasonlóan itt is utána kell járni minden eltérésnek.<br />
Valamint ki kell számolni mindazon mutatókat, amelyek jellemzőek a működésre,<br />
ezek szintén összehasonlításra szorulnak a tervben szereplő számokkal. Amennyiben<br />
kívánnivalót hagynak maguk után az ellenőrzés nem tűr halasztást. Ha itt az elején<br />
sikerül jól beállítani a rendszert, rengeteg későbbi probléma kerülhető el, és eredményezhet<br />
költségmegtakarítást. Újra megkerülhetetlen terület a képzés. Továbbra is<br />
biztosítani kell a technológiához kapcsolódó ismeretek megszerzését, illetve a vezetőség<br />
olyan ismeretekkel való ellátása, ami az önálló szervezeti működéshez nélkülözhetetlen.<br />
Valamint gondoskodni kell a képzések jövőbeni lehetőségeiről is.<br />
3.1.2.6. Végpont<br />
Az új rendszer működik. A rendszert létrehozó projekt <strong>menedzsment</strong> kapcsán további<br />
beavatkozás nem történik. Ettől a pillanattól kezdve már csak egy másik projekt<br />
által, vagy egy kisebb lélegzetű munka kapcsán van lehetőség újabb átalakításra.<br />
3.1.2.7. Értékelés<br />
Hatékonyság<br />
A projekt hatékonyságát a terv és a tényadatok találkozásának mentén lehet megítélni.<br />
Össze kell hasonlítani, hogy milyen elvárások fogalmazódtak meg a projekt elején, és<br />
azoknak mennyire sikerült megfelelni, esetleg milyen irányban tér el tőle a projekt,<br />
és ennek mi az oka. Ki kell számolni, hogy a számított hasznot mennyire közelítette meg<br />
a projekt. Valamint értékelésre szorul a projekten belüli kommunikáció. Megítélendő,<br />
hogy mennyire volt alapja vagy gátja a sikernek. A további sikeres projekteknek a<br />
kulcsa lehet az ezen a területen szerzett tapasztalatok. A hatékonysághoz tartozik a<br />
hardver és szoftver eszközök megítélése is, valamint a résztvevők mennyire váltották be<br />
a hozzájuk fűzött reményeket. Nem megkerülhető kérdés a projekt <strong>menedzsment</strong> teljesítménye<br />
sem, megfelelt-e azoknak a minőségi kritériumoknak, amelyek elvárhatóak<br />
voltak a feladat során.<br />
Felhasználói megelégedettség<br />
Fontos, hogy a felhasználó, működtető emberek jól érezzék magukat a helyükön. A<br />
kellemes légkörön túl jelentős motivációs tényező lehet, ha megfelelő körülmények<br />
adottak a munkához, ezért értékelni kell, hogy hogyan sikerült támogató szolgáltatásokat<br />
beépíteni a rendszerbe, milyen módon valósul meg a kommunikáció. Sokkal<br />
fontosabb motivációs tényező az önmegvalósítás a beosztottak részéről, mint azt sokan<br />
gondolják, ezért fontos annak a kérdése, hogy ehhez milyen lehetőséget kap, mind<br />
feladat, mind képzés formájában. Az elégedetlenség leggyakoribb forrása a bizonytalanság,<br />
amikor az emberek nem tudják pontosan, hogy mi a teendőjük. Ezen a jól<br />
körülhatárolt feladatok és a teljes körű tudásbázis könnyű hozzáférhetősége segíthet.<br />
A projekt eredményeinek továbbfejlesztése<br />
Célszerű dokumentálni azokat a tapasztalatokat, amelyek a projekt szervezése és<br />
üzembe helyezése közben az egyes szervezeti egységeknél összegyűltek. A projektben<br />
résztvevőktől kapott anyag növelheti a további projektek hatékonyságát, míg a felhasználóktól<br />
kért véleménynyilvánítás növelheti a projekt menedzselésével megbí-<br />
- 37 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
zott szervezetet, szervezeti egység megbecsülését, természetesen csak akkor, ha jól<br />
dolgozott, valamint akkor is, ha nem. Ugyanis kevés olyan káros dolog van az üzleti<br />
életben, mint az az elégedetlen ügyfél, akinek nincs módja ezt kinyilvánítani. A begyűjtött<br />
információk lehetőséget adnak az újraértékelésre, a projekt eredményének<br />
életképességének meghatározására. A továbbfejlesztés alapjának az ügyfelek igényeinek<br />
kell lennie, mert csak így van lehetőség a sikeres munkára.<br />
3.2. A PROJEKT MENEDZSMENT ALKALMAZÁSÁNAK LEHETŐSÉGEI<br />
„A projekt <strong>menedzsment</strong> lényege és tervezésének folyamata” című fejezet a főként a projekt-elméleti<br />
kérdésekkel foglalkozott. A definíciók meghatározása után a projekt<br />
<strong>menedzsment</strong> folyamata került bemutatásra.<br />
3.2.1. A projekt <strong>menedzsment</strong> alkalmazásának feltételei<br />
Amennyiben a feladat lebontható különböző tevékenységekre, részfeladatokra és<br />
ezekhez hozzárendelhető a megvalósításukhoz szükséges időtartam és erőforrás-szükséglet<br />
- a módszer segítségével megválaszolhatók a következő kérdések:<br />
− Mennyi idő alatt valósítható meg a beruházás?<br />
− Elegendőek-e az erőforrások a beruházás megvalósításához?<br />
− Melyek azok a kritikus tevékenységek, amelyek a projekt megvalósítását<br />
adott időn- és költség-kereten belül veszélyeztetik?<br />
− Melyek azok a tevékenységek, amelyek elhúzódása a beruházás időbeni<br />
csúszását jelentik?<br />
− Mennyi lesz a beruházás teljes költsége?<br />
Azonban fontos megérteni, hogy a legtökéletesebb tervezés mellett is a projekt sikerének<br />
a titka a teljesítés. Ha a kitűzött feladatokat és határidőket nem tartják be, akkor<br />
a terv csak jókívánság marad.<br />
Nem alkalmas a módszer önmagában különböző gazdaságossági számítások elvégzésére<br />
(költségek jelenlegi értékének meghatározására, beruházás gazdaságossági mutatószámok<br />
kiszámítására). Ezt a feladatot a projekt <strong>menedzsment</strong>hez kapcsolódó módszerekkel<br />
például táblázatkezelő szoftverekkel támogatott számításokkal lehet megoldani.<br />
„Project Management Institute's Body of Knowledge” a sikeres projekt <strong>menedzsment</strong>hez<br />
a következő kérdések megválaszolását ajánlja:<br />
− Hogyan irányítsd magad?<br />
− Hogyan irányítsd a munkád?<br />
− Hogyan irányítsd a csapatod?<br />
− Hogyan irányítsd a céged?<br />
Hogyan irányítsd magad?<br />
A „magaddal kezdj!” módszer működik a projekt <strong>menedzsment</strong>ben és bármilyen más<br />
irányítási területen is: a siker egyenes összefüggésben van a stressz-szabályozási,<br />
- 38 -
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
konfliktus-megoldási rutinnal és azzal a készséggel, hogyan kell kikerülni a váratlan<br />
helyzetekből.<br />
Hogyan irányítsd a munkád?<br />
A naptár (naptárak) tervezése és ellenőrzése a projekt <strong>menedzsment</strong> váza. Léteznek<br />
jól bevált és régóta alkalmazott módszerek, melyek segítenek felderíteni a projekt<br />
kritikus elemeit, mint kritikus út módszere, hálótervezés, Gantt-diagram.<br />
Hogyan irányítsd a csapatod?<br />
A csapat (team) olyan egyének csoportja, akiknek szükségük van egymásra a feladat<br />
sikeres elvégzése érdekében. Azonban nem ritka, hogy a projekt-team nagy potenciállal<br />
rendelkező, de együtt dolgozni képtelen emberekből áll. Ilyenkor a hozzá nem<br />
értő menedzser tevékenysége csak súlyosbítja a helyzetet és a különböző csapattagok<br />
egyéni munkatervei közötti ellentmondásokhoz vezethet.<br />
A csapatot a projekt menedzsernek kell összeválogatnia (ideális esetben). Léteznek<br />
különböző módszerek a csapatformálás figyelemmel kísérésére, amelyek segítenek<br />
megelőzni a tipikus problémák kialakulását vagy megoldását.<br />
Hogyan irányítsd a céged?<br />
Fontossági sorrendben ez az utolsó alapkérdés. A legfontosabb a fel-alárendeltségi és<br />
beszámolási viszonyok kialakítása és betartatása. A többrétű rendszerek elmélete<br />
(Stratified Systems Theory) szerint minden alkalmazott felelős azért, amit csinál, és<br />
azért, amit az ő beosztottai csinálnak. Így a vezető sikerei a beosztottai személyes sikereitől<br />
függenek.<br />
3.2.2. A projekt <strong>menedzsment</strong> kialakulása<br />
A projekt <strong>menedzsment</strong> a tényleges tervezési folyamat során többek között a gazdasági<br />
matematikából ismert hálótervezés módszertanát alkalmazza. A gyakorlati felhasználók<br />
ismerik a következő hálótervezési módszereket és alkalmazásokat, amelyek<br />
a módszer alapját képezik:<br />
− Az egyik módszer az un. kritikus út módszere (CPM - Critical Path Method). Az<br />
1950-es évek elején az amerikai DUPONT cég fejlesztette ki a vállalati projektek<br />
támogatására. A CPM nem más, mint egy matematikai eljárás, amely az egyes tevékenységek<br />
időtartama és a közöttük lévő logikai összefüggések alapján számítja<br />
ki a projekt időszükségletét és meghatározza azt a kritikus utat, amely nem tartalmaz<br />
tartalékidőket, tehát bármely a kritikus útban levő tevékenység időtartama<br />
megváltozik, ezzel összhangban a teljes projekt megvalósítási ideje is változik.<br />
− A másik alkalmazott technika a PERT-módszer (PERT - Program Evaluation<br />
Review Technique), amely program fejlesztés és áttekintését segítő technikát jelenti.<br />
A PERT szintén az 50'-es években az amerikai haditengerészet által kifejlesztett<br />
módszer, amely statisztikai módszerek segítségével határozza meg a projekt<br />
megvalósításához szükséges időtartamot. Ezt a módszert értik sokan a tulajdonképpeni<br />
hálótervezésen.<br />
- 39 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A projekt <strong>menedzsment</strong>, gyakorlati megvalósítása a személyi számítógépek megjelenéséig<br />
nehézkes kézi, ill. nagyszámítógépes feldolgozást jelentett folyamatábrákkal,<br />
ajánlott szervezeti sémák felhasználásával, speciális űrlapok kitöltésével. Alapvető<br />
változás történt a PC-k megjelenésekor, hiszen az addigi körülményes projekt tervezési<br />
és irányítási munka áttekinthetőbbé, kényelmesebbé és ami talán a legfontosabb<br />
szempont, gyors átfutásúvá vált. Különböző szoftverek jelentek meg a piacon, amelyek<br />
ugyanazt a célt tűzték maguk elé: segíteni a projekt menedzserek munkáját,<br />
megkönnyíteni magát a szervezési, irányítási, kivitelezési tevékenységet.<br />
Példaszerűen a következő szoftvereket említhetjük meg az elmúlt évekből:<br />
− Project Scheduler (Scitor Corp.)<br />
− Time Line (Symatech Corp.)<br />
− Open Plan (Welcom Software)<br />
− Plantrac (Computerline Inc.)<br />
− Project Menedzsment (Microsoft Corp.)<br />
A számítástechnika fejlődésével az alkalmazások egyre tökéletesedtek, kezelésük<br />
mind egyszerűbbé vált. Napjainkban a Windows környezetben futó alkalmazások<br />
meglehetősen rugalmas keretet biztosítanak a felhasználó számára a beruházási döntés-előkészítési<br />
folyamat számítógépes támogatására.<br />
A következőkben a projekt <strong>menedzsment</strong> lényegének megértését egy végletekig leegyszerűsített<br />
példán keresztül tekintjük át, így érzékeltetve a módszer nyújtotta<br />
szolgáltatásokat.<br />
3.3. A PROJEKT MENEDZSMENT LEHETŐSÉGEINEK ÁTTEKINTÉSE<br />
Hangsúlyozzuk a módszer tényleges lehetőségeinek csak egy részének áttekintésére<br />
van lehetőségünk, így nem lehet célunk a rendszerek teljes körű megismertetése, hiszen<br />
a projekttervezés, irányítás és <strong>menedzsment</strong> sokkal összetettebb tudományterület,<br />
mint amennyit jelen jegyzet keretében tudunk megismertetni.<br />
A projekt tervezés és <strong>menedzsment</strong> módszere a beruházási folyamat során<br />
− az elvégzendő tevékenységek,<br />
− a szükséges emberi- és anyagi erőforrások,<br />
− az idő és a<br />
− kivitelezési költségek összhangját biztosítja.<br />
Ezen összhang biztosítására és megjelenítésére a következő lehetőségek állnak rendelkezésre.<br />
Első lépésként a tervezett projektet fel kell bontani résztevékenységekre, amely résztevékenységekhez<br />
hozzá kell rendelni az elvégzésükhöz szükséges időtartamot.<br />
- 40 -
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
3.3.1. Példa a projekt <strong>menedzsment</strong> alkalmazására<br />
A következőkben egy egyszerűsített példa a házépítés, mint kivitelezési folyamat példáján<br />
szeretnénk bemutatni a módszer alkalmazásának lehetőségeit.<br />
Az idő dimenzió tervezése<br />
A projekt tervezése a naptár, illetve naptárak tervezésével kezdődik. A naptárak a<br />
projektekben szereplő erőforrások időbeni hozzáférésének lehetőségeit tartalmazza.<br />
Meghatározhatók például a szabad és ünnepnapok, amelyek alatt nincs munkavégzés,<br />
definiálhatók speciális időbeosztások (éjszakai műszak), amelyek az erőforrásokhoz<br />
kapcsolódnak. Külön naptár adható meg akár minden erőforrás, erőforráscsoport<br />
számára is. Megjegyzendő, hogy a naptár illetve az időskála felbontó képessége<br />
15 perces is lehet, ami speciális feladatok tervezését is lehetővé teszi.<br />
Sajnálatos módon az előzetes tervezésnél általában túl nyugodtan követnek határidő-számítási<br />
hibákat helytelenül feltételezve, hogy minden időbeni csúszást be lehet<br />
hozni az erőforrások átszervezésével. Néha ez lehetséges is. Ha tíz ember két nap<br />
alatt végzi el a munkáját, akkor általában feltételezhető, hogy húsz ember egy nap<br />
alatt fejezi be. Azonban ez nem jelenti azt, hogy 160 ember 1 óra alatt lenne kész.<br />
Ennek ellenére a határidők kitűzésénél gyakran történik az alapján, hogy több erőforrás<br />
bevonásával szinte végtelenségig lehet gyorsítani a munka tempóját. Léteznek<br />
olyan munkafolyamatok, amelyek gyorsaságát a technológia és nem a bevont munkaerő<br />
határozza meg: például a beton megkötésének ideje független attól, hány ember<br />
működött közre.<br />
Gyakran az újabb erőforrások bevonása egyenesen lassítja a folyamatot. Különösen<br />
igaz ez a humánerőforrások esetében. Mivel az új munkaerőt be kell tanítani, át kell<br />
adni neki a szükséges információt, ki kell építeni az ellenőrzési folyamatot stb. Általában<br />
a legjobb megoldás lekésett határidők orvoslására a tervezett határidők megváltoztatása,<br />
esetleg a projekt nagyságának átgondolása. A legrosszabb – erőltetni az<br />
elszalasztott határidők behozását. Ilyenkor a minőség csak a papíron marad meg. A<br />
végleges választ a tervtől való eltérésből adódó veszteségek és a munkálatok felgyorsításából<br />
eredő többletköltségek elemzése adhatja meg.<br />
A példánkban szereplő ház felépítéséhez szükséges tevékenységek a következők:<br />
Tevékenységek Időszükséglet<br />
Tereprendezés 1 hét<br />
Alapozási munkák 5 nap<br />
Falazás 1/4 hónap<br />
Tetőépítés 112 munkaóra<br />
Külső- belső építési munkák 14 nap<br />
Berendezés 1 hét<br />
Átadás 0<br />
Látható, hogy az egyes tevékenységek elvégzéséhez szükséges időt különböző mértékegységekben<br />
is megadhatjuk, az előzőleg elkészített projekt naptárak alapján ezek<br />
átszámítása azonos dimenzióra automatikusan megtörténik. Figyelmet érdemel az<br />
- 41 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
utolsó tevékenység, amelynek nincs tényleges időszükséglete. Az ilyen tevékenységeket<br />
mérföldkőnek is nevezik, mert időt ugyan nem igényelnek, de megtörténtük nélkül<br />
nem lehetséges egy következő tevékenység, egyszerű példánk esetében a ház birtokba<br />
vétele.<br />
Amennyiben ezeket a tevékenységeket és az időszükségletet rögzítjük egy számítógépes<br />
projekt <strong>menedzsment</strong> szoftverben és ehhez hozzárendeljük az egyes tevékenységek<br />
elvégzésének logikai rendjét, minden program esetében az 1. ábrához hasonló<br />
elrendezésű un. Gantt-diagramot kapunk.<br />
1. ábra: A Gantt-diagram tipikus megjelenési formája<br />
- 42 -<br />
A számítógépes projekt <strong>menedzsment</strong> szoftverek<br />
elkészítik a Gantt-diagramot.<br />
1. Területrendezés<br />
2. Alapozási munkák<br />
3. Falazás<br />
4. Tetőépítés<br />
5. Külső-belső munkák<br />
6. Berendezés<br />
7. Átadás<br />
A Gantt-diagram<br />
1999<br />
október november<br />
1 15 30 18 28<br />
Az első talán legismertebb megjelenítési formája a különböző projekteknek a Ganttdiagram.<br />
A módszert Henry L. Gantt fejlesztette ki függetlenül az említett CPM és<br />
PERT módszerekből. Sokan vonal-diagramként említik. Grafikus formában ábrázolja<br />
az egyes tevékenységeket és a végrehajtásokhoz szükséges időtartamot, leolvasható<br />
a tevékenységek kezdési és befejezési időpontja is. (2. ábra)<br />
*
2. ábra: A Gantt diagramról leolvasható információk<br />
1. Területrendezés<br />
2. Alapozási munkák<br />
3. Falazás<br />
4. Tető építés<br />
5. Külső -belső munkák<br />
6. Berendezés<br />
7. Átadás<br />
meghatározható<br />
a projekt kezdő<br />
idő pontja és a<br />
október<br />
1999<br />
november<br />
1 15 30 18 28<br />
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
projekt befejezésének<br />
idő pontja<br />
Látható, hogy a projekt tervvel kapcsolatos információk a tervezés folyamán azonnal<br />
rendelkezésre állnak és lehetőséget biztosítanak a teljes projekt áttekintésére. A<br />
3. ábrán a további információk leolvasására van lehetőség.<br />
3. ábra: Az egyes elvégzendő feladatok paraméterei<br />
meghatározható<br />
a tevékenységek<br />
kezdete és<br />
befejezése<br />
október<br />
1999<br />
november<br />
1. Területrendezés<br />
2. Alapozási munkák<br />
3. Falazás<br />
4. Tetőépítés 1 15 30 18 28<br />
5. Külső - belső munkák<br />
6. Berendezés<br />
7. Átadás<br />
idő tartama<br />
Lehetőség van az elvégzendő tevékenységek logikai sorrendjének változtatására is.<br />
Sok esetben ugyanis párhuzamosan végzett tevékenységek tervezésével lényegesen<br />
rövidebb idő alatt, sokkal kedvezőbb feltételekkel végezhető el az adott feladat.<br />
*<br />
*<br />
- 43 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
4. ábra: A tevékenységek logikai összefüggéseinek tervezése<br />
1. Területrendezés<br />
2. Alapozási munkák<br />
3. Falazás<br />
4. Tetőépítés<br />
5. Külső- belső munkák<br />
6. Berendezés<br />
7. Átadás<br />
- 44 -<br />
meghatározható a tevékenységek logikai sorrendje<br />
(az alapozás megelőzi a falazást...)<br />
október<br />
1999<br />
november<br />
1 15 30 18 28<br />
Természetesen a korszerű projekt <strong>menedzsment</strong> szoftverek kezelését a fejlesztők megpróbálják<br />
a lehető legkényelmesebbé tenni azáltal, hogy hasonló szolgáltatásokkal<br />
látják el azokat, mint a közkedvelt táblázatkezelő szoftvereket. Lehetőség van a megváltoztatott,<br />
áttervezett paraméterek után azonnali újraszámítással gyors eredményekhez<br />
jutni és a tervváltozatokat kapacitás-felhasználási, költségvetési szempontok<br />
alapján azonnal összehasonlítani.<br />
5. ábra: A projekt automatikus újraszámítása<br />
1. Területrendezés<br />
2. Alapozási munkák<br />
3. Falazás<br />
4. Tetőépítés<br />
5. Külső-belső munkák<br />
6. Berendezés<br />
7. Átadás<br />
...mi történik ha például az alapozást egy másik<br />
technológiával rövidebb idő alatt el lehet végezni?<br />
október<br />
1999<br />
november<br />
1 15 30 18 28<br />
...az automatikus újraszámítás után<br />
aktualizálódik a projektet hossza...<br />
Az eddigi információkat más módon megjelenítve készül el az un. PERT-háló, amely<br />
további adatokat szolgáltat a projekttervről.<br />
*<br />
*
6. ábra: A PERT-háló<br />
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
A megadott információk alapján elkészül a hálóterv<br />
17. Fű tés<br />
tervezés<br />
A hálóterv megmutatja<br />
az egyes tevékenységeket...<br />
18. Gáz engedélyek<br />
19. Kémény<br />
seprő eng.<br />
20. Fű tés<br />
kivitelezés<br />
...és a tevékenységek<br />
közötti logikai<br />
kapcsolatokat.<br />
A PERT-háló<br />
Lehetőséget biztosít a tevékenységi-háló elemzésére. Megjeleníti az egyes elvégzendő<br />
feladatok közötti logikai kapcsolatok mellett a tevékenységek a felhasználó által<br />
meghatározott paramétereit. Példánkban a tevékenység megnevezését, az azonosító<br />
számát a kezdési és a befejezési időpont mellett az időtartamát. Lehetőséget biztosít<br />
az un. kritikus út tevékenységeinek azonosítására, mely tevékenységek nem rendelkeznek<br />
un. tartalék idővel. A tartalékidő hiánya azt jelenti, hogy amennyiben a kritikus<br />
úthoz tartozó tevékenységeket a tervezettnél adott idővel hosszabb ideig tart<br />
megvalósítani, annyi idővel az egész projekt is hosszabb idő alatt fejeződik be.<br />
Az erőforrások<br />
A tevékenységek és azok paramétereinek meghatározása után a szükséges emberi- és<br />
anyagi erőforrások hozzárendelése a projektterv elkészítésének következő lépése. A 7.<br />
és a 8. ábrán látható mód az erőforrások és annak paramétereinek meghatározására<br />
szolgál.<br />
- 45 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
7. ábra: Az erőforrások megadása<br />
- 46 -<br />
Az erőforrások hozzárendelése I.<br />
1 15 30 18 28<br />
1. Területrendezés<br />
2. Alapozási munkák<br />
3. Falazás<br />
4. Tetőépítés<br />
5. Gáz és fűtésszerelés<br />
6. Külső- belső munkák<br />
7. Berendezés<br />
8. Átadás<br />
2. Alapozási munkákhoz szükséges erőforrások:<br />
- homlokrakodó traktor<br />
- segédmunkás<br />
- betonvasszerekő<br />
- betonvas<br />
- mixerbeton<br />
Az előző ábrához hasonlóan a többi tevékenységhez is hozzárendelhetők a szükséges<br />
emberi- és anyagi erőforrások<br />
8. ábra:<br />
1. Területrendezés<br />
2. Alapozási munkák<br />
3. Falazás<br />
4. Tetőépítés<br />
5. Gáz és fűtésszerelés<br />
6. Külső- belső munkák<br />
7. Berendezés<br />
8. Átadás<br />
- fűtésszerelő<br />
- segédmunkás<br />
- kazán<br />
Az erőforrások hozzárendelése II.<br />
5. Gáz és fűtésszereléshez szükséges erőforrások:<br />
1 15 30 18 28<br />
- padlófűtéscső<br />
Az erőforrás megnevezésén kívül annak kapacitása, felhasználási költségvonzatai, a<br />
rendelkezésre állás alapjául szolgáló naptár, valamint a projekttel kapcsolatos egyéb<br />
információk találhatók.<br />
*<br />
*
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
Erőforrás-felhasználási diagramok és erőforrás táblázatok<br />
A projekt tervező programok lényeges szolgáltatásai a különböző projekt megjelenítési<br />
formákon kívül a nyomtatható táblázatok és grafikonok sokasága, amelyek a<br />
projektben résztvevők tájékoztatására és további számítások, elemzések elvégzésre a<br />
teljes projekt dokumentálására használhatók.<br />
A tervezés során a különböző tevékenységekhez hozzárendelt erőforrások felhasználását<br />
az erőforrás-felhasználási diagramok és erőforrás táblázatok mutatják be a rendelkezésre<br />
álló kapacitások és az idő függvényében. Meghatározhatók segítségével a<br />
meglévő kapacitáskorlátok feletti erőforrásigények, valamint a nem kielégíthető feltételek,<br />
amikor például a terv szerint egy gépnek kellene ugyanabban az időpontban<br />
két helyen dolgoznia.<br />
Lehetőséget biztosítanak a fenti táblázatok, riportok és grafikonok az egyes erőforrások<br />
paramétereinek meghatározására, illetve áttekintésére. A táblázatok tartalma<br />
általában a felhasználó igényeinek megfelelően szabadon állítható be. Hasonlóan az<br />
erőforrás felhasználás diagramokhoz időben és a kapacitások függvényében mutatják<br />
a projekt tevékenységeihez rendelt erőforrás-szükségleteket.<br />
9. ábra: A projekt erőforrások egységköltségei<br />
1. homlokrakodó<br />
2. segédmunkás<br />
3. betonvasszerelő<br />
4. fűtésszerelő<br />
5. kazán<br />
6. lakberendező<br />
7. szögbelövő<br />
8. betonvas<br />
9. mixerbeton<br />
A FINANSZÍROZÁS I.<br />
Egység ár per<br />
15.000 Ft nap<br />
1.200 Ft óra<br />
3.000 Ft óra<br />
3.500 Ft óra<br />
45.000 Ft fix<br />
90.000 Ft hó<br />
900 Ft haszn.<br />
60.000 Ft fix<br />
88.000 Ft fix<br />
Az erőforrások egység<br />
költségei vonatkozhatnak...<br />
órára<br />
napra<br />
hétre<br />
hónapra<br />
használati díjra<br />
fix költségre<br />
Miután megtörtént az erőforrások hozzárendelése az egyes tevékenységekhez az erőforrások<br />
egységköltségeinek megadása történik. Az adott tevékenység időszükségletének<br />
és a megvalósításhoz kellő erőforrások időegységre vonatkozó költségeinek<br />
szorzatából képződik az adott tevékenység teljes költsége. A projekt összköltségét az<br />
összes tevékenység költségeinek összegeként kapjuk.<br />
- 47 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
10. ábra: A projekt teljes költségének számítása<br />
- 48 -<br />
1. homlokrakodó<br />
2. segédmunkás<br />
3. betonvasszerelő<br />
4. fűtésszerelő<br />
5. kazán<br />
6. lakberendező<br />
7. szögbelövő<br />
8. betonvas<br />
9. mixerbeton<br />
A FINANSZÍROZÁS II.<br />
Egys. ár. per<br />
bekerülési ktg.<br />
15.000 Ft nap 55.222 Ft<br />
1.200 Ft óra 22.991 Ft<br />
3.000 Ft óra 55.340 Ft<br />
3.500 Ft óra 95.346 Ft<br />
45.000 Ft fix 45.000 Ft<br />
90.000 Ft hó 25.120 Ft<br />
900 Ft haszn. 1.800 Ft<br />
60.000 Ft fix 60.000 Ft<br />
88.000 Ft fix 88.000 Ft<br />
Összes kivitelezési költség: 448.819 Ft<br />
Az így kapott projekttervek könnyen újragondolhatók és az újabb feltételeknek,<br />
igényeknek megfelelően áttervezhetők. Nem utolsó szempont a korrekt, mindig naprakész<br />
projekt dokumentáció elérhetősége sem, amely biztosítja az összhangot a projektben<br />
résztvevők között.<br />
A projekt <strong>menedzsment</strong> módszere úgy válik teljessé, hogy az előzetes tervváltozatok<br />
összehasonlító vizsgálatától egészen a végleges terv kialakításán keresztül a teljes<br />
megvalósulásig végigkíséri a folyamatot. Ez a teljesség lehetőséget biztosít a kivitelezés<br />
közben jelentkező határidőben vagy költségkerethez viszonyított eltérések előrejelzésére<br />
is, amely nagyobb biztonságot jelent mind a finanszírozó, mind a kivitelező,<br />
végrehajtó számára.<br />
Monitoring<br />
Még a legjobban megtervezett projekt elérheti azt az állapotot, amikor nagyon nehéz<br />
megmondani, hogy tulajdonképpen hol is tart a munka. Pedig ez elengedhetetlen az<br />
erőfeszítések hatékony irányításához. A monitoring – átvilágító és dokumentáló –<br />
rendszer nélkül meggondolatlanság feltételezni, hogy a menedzser uralja a helyzetet.<br />
A 11. ábra bemutatja a három általános esetet.
11. ábra: A beszámolókban közölt, tervezett és tényleges teljesítmény alakulása<br />
T<br />
E<br />
L<br />
J<br />
E<br />
S<br />
Í<br />
T<br />
É<br />
S<br />
B<br />
A<br />
ID Ő<br />
C<br />
Projekt <strong>menedzsment</strong><br />
Az „A” vonal a tervet mutatja: zajlanak a munkálatok, a projekt folyamatosan halad.<br />
A „B” vonal a beszámolók szerinti menetet mutatja az objektív tényezők figyelembe<br />
vétele nélkül: „Jó, azt fogom mondani, hogy jól haladunk, még elég időnk<br />
van, be fogjuk hozni.” A „C” vonal a valós helyzetet ábrázolja: eleinte lassú kezdés,<br />
minimális haladás a pánik kezdetéig, azután – lázas hajrá. És ez nem szándékos félrevezetés,<br />
hanem a projekt-team beszámolókban tükröződő optimizmusa.<br />
A folyamatos ellenőrzés módszere (monitoring) szavatolja a mindenkori állapot objektív<br />
értékelését. A havi bevétel-kiadás beszámolókhoz hasonlóan a terv-állapot<br />
részletes összehasonlítások, mint a projekt „fényképei”, elválasztják a tényeket a kitalációktól.<br />
A leírt módszer legnagyobb haszna a változások megerősítése, a leírt állapot<br />
aktualizálása, s aztán az új feladatok kidolgozása. A cégen (projekten) belüli,<br />
mindenki számára érthető információ-áramlási szabványok felállításával létrejön<br />
egységes érintkezési felület, amelyen keresztül a projektben résztvevők megkapják a<br />
szükséges információkat, világosan láthatják, mi történik, megelőzik-e a tervet vagy<br />
éppen késnek. A szubjektivitást kizárva egyre tökéletesebb lesz a döntéshozatal alapja.<br />
A vezetés reálisan fel tudja mérni a projekt teljesülését és valós információk alapján<br />
avatkozhat bele.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Mi a projekt?<br />
− Mi a projekt <strong>menedzsment</strong>?<br />
− Mik lehetnek a projekt <strong>menedzsment</strong> céljai?<br />
− Mik a projekt tervezésének lépései?<br />
− A projekt <strong>menedzsment</strong>tel mely kérdésekre lehet választ adni?<br />
− Milyen hálótervezési módszerek léteznek?<br />
− Mely alapvető tényezők összhangját biztosítja a projekttervezés és -<strong>menedzsment</strong><br />
módszere?<br />
− Mi a Gantt diagram?<br />
− Mi a Pert-háló előnye?<br />
- 49 -
4. PÉNZÜGYI ÉS LIKVIDITÁS MENEDZSMENT<br />
„Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong>” fejezet a pénzügyi döntések típusaival, és azok csoportosításával<br />
foglalkozik. Megvizsgáljuk a pénz értékét az idő függvényében. Részletesen elemezzük<br />
a rövid távú pénzügyi döntéseket, a nagyságukra ható tényezőket ill. azok tárgyát a<br />
forgóeszközöket és a rövid lejáratú forrásokat. Különböző szemléletek kapcsán más – más<br />
finanszírozási stratégiákkal ismerkedünk meg.<br />
A fejezet tartalma:<br />
3.1. A pénzügyi döntések tartalma, típusai<br />
3.2. Az idő pénzértéke<br />
3.3. Az időpreferencia alkalmazása a számításokban<br />
3.4. A <strong>vállalkozás</strong>ok gazdasági kockázatai<br />
3.5. rövid távú pénzügyi döntések<br />
3.5.1. A forgótőke meghatározói, körforgása<br />
3.6. A forgótőke nagyságára ható tényezők<br />
3.7. A forgóeszközök optimális szintje<br />
3.8. A forgóeszközök finanszírozása<br />
3.8.1. Választás a különböző finanszírozási stratégiák között<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 4-6 óra.<br />
4.1. A PÉNZÜGYI DÖNTÉSEK TARTALMA, TÍPUSAI<br />
A vállalkozók azzal a céllal fektetnek be pénzt (tőkét) különféle eszközökbe, folytatnak<br />
üzleti tevékenységet, hogy jövedelemre (nyereségre) tegyenek szert és ennek révén<br />
vagyonukat gyarapítsák.<br />
E fő cél elérése érdekében a vállalkozóknak gazdálkodásukkal, az üzlet vitelével kapcsolatban<br />
nap mint nap számtalan döntést kell hozniuk. Ezek a döntések a folyamatos<br />
működést, a termék- és technológiafejlesztést és a cég pénzügyi helyzetét egyaránt<br />
érintik. A pénzügyi döntések alapvető jellemzője, hogy változást idéznek elő a cég<br />
eszközeiben, forrásaiban vagy mindkettőben. A pénzügyi döntések konzekvenciáit<br />
tehát elsődlegesen a cég mérlege tükrözi, amely felfogható úgy is, mint a <strong>vállalkozás</strong><br />
múltbeli befektetési és finanszírozási tevékenységéről készült pillanatfelvétel. Bár a<br />
konkrét pénzügyi döntések nagyon sokfélék, azonban bizonyos alaptípusokba besorolhatók<br />
attól függően, hogy:<br />
− a cég eszközeiben vagy forrásaiban idéznek-e elő változást,<br />
− a cég hosszú élettartamú (tartós) vagy rövid élettartamú eszközeire és forrásaira<br />
vannak-e hatással.<br />
A pénzügyi döntések alaptípusait a 12. ábra szemlélteti.<br />
- 51 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
12. ábra: A pénzügyi döntések típusai<br />
- 52 -<br />
HOSSZÚ TÁVÚ<br />
DÖNTÉSEK<br />
RÖVID TÁVÚ<br />
DÖNTÉSEK<br />
BEFEKTETÉSI<br />
DÖNTÉSEK<br />
FINANSZÍROZÁSI<br />
DÖNTÉSEK<br />
ESZKÖZÖK FORRÁSOK<br />
Befektetett eszközök<br />
Saját tőke<br />
Hosszú lejáratú<br />
kötelezettségek<br />
Forgóeszközök Rövid lejáratú<br />
kötelezettségek<br />
A befektetési döntések a <strong>vállalkozás</strong>ok eszközeinek nagyságát és összetételét alakítják.<br />
Ezen belül a hosszú távú befektetési döntések alapkérdései, hogy milyen hosszú élettartamú<br />
eszközökbe, mikor és mennyit fektessenek be.<br />
A finanszírozási döntések alapkérdése az, hogy amennyiben valamely konkrét befektetés<br />
a tervezés során pénzügyileg jónak, életképesnek bizonyul és a cég meg akarja<br />
valósítani, akkor azt is el kell dönteni, hogy honnan és milyen formában szerezzen<br />
hozzá pénzt, vagyis hogyan finanszírozza azt.<br />
A finanszírozási döntések eredményeként alakul ki és módosul a <strong>vállalkozás</strong>ok pénzügyi-<br />
és tőkeszerkezete.<br />
A pénzügyi szerkezet a tágabb kategória, belőle megállapítható, hogy egy <strong>vállalkozás</strong><br />
eszközei finanszírozásában milyen mértékben támaszkodik saját tókéjére, hosszú lejáratú<br />
kötelezettségekre és rövid lejáratú kötelezettségekre.<br />
A tőkeszerkezet szűkebb kategória, a <strong>vállalkozás</strong> tartós finanszírozási forrásainak öszszetételét,<br />
a saját tőke és a hosszú lejáratú kötelezettségek arányát mutatja.<br />
A tartós finanszírozási források nagyságát és összetételét a cég hosszú távú finanszírozási<br />
döntései alakítják.<br />
Az eddigieket összefoglalva megállapíthatjuk, hogy a hosszú távú pénzügyi döntések<br />
hosszú élettartamú eszközöket (befektetett eszközöket) és tartós forrásokat eredményeznek,<br />
tehát hosszú távra határozzák meg a <strong>vállalkozás</strong>ok működési feltételeit.<br />
A rövid távú pénzügyi döntések a <strong>vállalkozás</strong>ok forgóeszközeinek, valamint rövid<br />
lejáratú forrásainak nagyságát és összetételét alakítják.<br />
A rövid távú pénzügyi döntések legfontosabb alapkérdései a következők:<br />
− Mennyit fektessen be a cég forgóeszközökbe, ezen belül mekkora készleteket tartson,<br />
milyen fizetési feltételeket és fizetési határidőt ajánljon a vevők számára,<br />
mennyi pénze legyen a bankszámláján, illetve mennyi gyorsan pénzzé tehető, piacképes<br />
értékpapírt vásároljon, vagy mennyi pénzt tartson lekötött bankbetétben.<br />
− Hogyan finanszírozza a forgóeszközöket; az eszközök mekkora hányadát finanszírozza<br />
a cég tartós és mekkora hányadát rövid lejáratú forrásokkal.
Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong><br />
− Hogyan irányítsa és ellenőrizze a cég a működés következtében beáramló és kiáramló<br />
pénzeket a folyamatos likviditás (fizetőképesség) biztosítása érdekében.<br />
4.2. AZ IDŐ PÉNZÉRTÉKE<br />
A idő pénzértéke a pénzügyek egyik legfontosabb alapkategóriája. Azt az elvet fejezi<br />
ki, hogy egységnyi pénz ma többet ér, mint egységnyi pénz holnap illetve egy jövőben<br />
jelentkező pénzösszegnek (bevételnek vagy kiadásnak) mennyi a jelenlegi értéke.<br />
A pénz időértékét azért fontos megérteni, mert a <strong>vállalkozás</strong>ok pénzügyi döntéseinek<br />
minden területe - például az értékpapírok és más eszközök értékelése, a beruházási<br />
tervek megítélése, annak eldöntése, hogy valamely gépet, berendezést megvásárolják<br />
vagy lízingeljék-e - magában foglalja a jelenlegi és a jövőbeni pénzek cseréjének problémáját.<br />
A befektetési lehetőségek nélkül a jövedelemtulajdonosok számára közömbös lenne,<br />
hogy mikor kapnak, illetve mikor fizetnek ki bizonyos pénzösszegeket. A gazdaságban<br />
azonban vannak befektetési lehetőségek, ezért nem közömbös, hogy egy adott<br />
pénzösszeg mikor válik esedékessé. Mivel a ma rendelkezésre álló pénzt be lehet fektetni<br />
és ennek révén jövedelemre (kamatra, osztalékra stb.) lehet szert tenni, ezért<br />
értékesebb, mint az a pénz, amit egy későbbi időpontban kap meg a vállalkozó.<br />
A fentiekből következően két azonos nagyságú, de különböző időpontokban esedékes<br />
pénzösszeg nem egyenértékű, így az is nyilvánvaló, hogy különböző időpontokban<br />
esedékes pénzösszegeket nem helyes közvetlenül összegezni. Márpedig a pénzügyi<br />
döntéseknél például a befektetések pénzügyi életképességének megítélésénél elkerülhetetlen<br />
bizonyos időtartam alatt képződő pénzáramok összegzése. A probléma<br />
úgy oldható meg, hogy a különböző időpontokban esedékes pénzeket közös nevezőre<br />
hozzuk, értéküket valamilyen közös időpontra vonatkoztatva kiszámítjuk.<br />
A különböző időpontokban esedékes pénzek egy közös időpontra történő átszámítása<br />
a kalkulatív kamatláb segítségével történik.<br />
A jelenbeni pénz jövőbeni értékének meghatározása kamatszámítással történik. A kamatszámítás alapesetei<br />
az egyszerű kamatozás és a kamatos kamatozás. Egyszerű kamatozás esetén csak a kezdő befektetés<br />
tőkeösszegére kapunk kamatot.<br />
A kamatos kamatozást pedig az jellemzi, hogy befektetés (megtakarítás) után járó kamatot időközönként<br />
(leggyakrabban évente) hozzáadják az eredeti tőkeösszeghez, azaz tőkésítik. Ez azt jelenti, hogy a<br />
kapott kamatokra is fizetnek kamatot.<br />
A jövőbeni pénzösszegek jelenértékét diszkontálással számíthatjuk ki. A diszkontáláshoz használt kamatlábat<br />
diszkontrátának nevezzük.<br />
A befektetések hozama általában több éven keresztül képződik. A pénzügyek területén<br />
gyakran találkozunk olyan esetekkel, amikor egyenlő időközönként (havonta,<br />
negyedévenként vagy évente) azonos nagyságú pénzáramokkal (kifizetésekkel vagy<br />
bevételekkel) lehet számolni.<br />
Meghatározott számú perióduson keresztül esedékes egyenlő nagyságú pénzáramok<br />
sorozatát annuitásnak nevezzük.<br />
- 53 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
Bizonyos esetekben az annuitásokat - főként praktikus okokból időben végtelennek szokták tekinteni. A végtelen<br />
számú, periódusonként egyenlő nagyságú fizetések sorozatát örökjáradéknak nevezzük. Ha a periódusonként<br />
esedékes pénzáramok évente azonos ütemben nőnek, növekvő örökjáradékról beszélünk.<br />
Az előzőekben említett speciális pénzáramokat, illetve ezek jelenértékét a hitelek<br />
törlesztő részleteinek meghatározásakor, a lízingdíjak kalkulációjánál illetve értékpapírok<br />
vagy <strong>vállalkozás</strong>ok piaci értékének számítása során alkalmazzák.<br />
4.3. AZ IDŐPREFERENCIA ALKALMAZÁSA A SZÁMÍTÁSOKBAN<br />
- 54 -<br />
"Jobb ma egy veréb mint holnap egy túzok..." mondja ki a közmondás a jelenérték számítás - (diszkontálás)<br />
lényegét. A kérdés a döntéshez csupán az, hogy mekkora veréb jobb mekkora túzoknál...?<br />
Az időpreferencia figyelembevételével és az anélkül készült elemzések, számítási eljárások<br />
az esetek többségében eltérő eredményt adnak. Ennek oka, hogy a statikus<br />
számításban a dolog természetéből adódóan az időben később jelentkező pénzösszegeket<br />
a maiakkal azonos súllyal értékelik. A különböző időpontokban jelentkező<br />
pénzösszegek (kiadások és bevételek) közvetlenül nem hasonlíthatók össze. Időbeni<br />
súlyozás szükséges, amely során az azonos időpontra számított pénzösszegek (jelenlegi<br />
értékek) összevethetők, belőlük mutatószámok képezhetők. Tehát a folyó áron történő<br />
értékelés önmagában nem értelmezhető.<br />
Ahogy nem adható össze egy kiló kenyér egy liter tejjel, úgy nem értelmezhető az 1997-es és a 1998-as<br />
árbevétel folyó áron számított összege, ugyanis az összegek idődimenziójukban különböznek.<br />
Sokan elkövetik azt a hibát a számítások során, hogy leegyszerűsítik a problémát és<br />
a befektetett tőke megtérülési idejét a következőképpen kalkulálják:<br />
Adatok a megtérülési idő számításához<br />
Évek 0. 1. 2. 3. 4. 5. 6.<br />
Befektetés -100 0 0 0 0 0 0<br />
Hozamok 0 20 20 20 20 20 20<br />
Hibás számítás:<br />
A 0. évben tehát most 100 egységnyi tőkét (adózott jövedelemből) befektetünk a következő öt év (adózott)<br />
hozama éppen 100 egységnyi, így a befektetett tőke öt év alatt megtérül.<br />
Az ilyen következtetésre jutó befektető ott követi el a hibát, hogy nem veszi figyelembe az idő pénzértékét,<br />
így a befektetett tőke elmaradó hasznát. A befektetett tőke a legegyszerűbb esetben bankban lekötve<br />
vagy más <strong>vállalkozás</strong>ba fektetve hozadékot eredményezne. Ugyanígy nem termel eredményt az<br />
időben később - hozamként - jelentkező pénzösszeg sem.<br />
Helyes számítás:<br />
A időben jelentkező pénzösszegeket azonos időpontra, általában jelen értékre számítjuk át. A számítások<br />
során a következő összefüggést alkalmazhatjuk:<br />
n<br />
1<br />
P0= ∑ Pk<br />
1+<br />
i<br />
* ( )<br />
k=<br />
1<br />
ahol P0 = a pénzügyi idősor jelenlegi értéke<br />
Pk = az adott időszakban esedékes pénzösszeg<br />
k = az adott időszak száma<br />
n = az időszakok száma<br />
i = kalkulatív kamatláb<br />
1<br />
A számításban szereplő tagot diszkonttényezőnek nevezzük. Az összefüggés vizsgálatakor belátha-<br />
k<br />
( 1+<br />
i) tó, hogy ha a kalkulatív kamatláb értéke (i), vagy az időszakok száma (k) nő, akkor a diszkonttényező<br />
k
Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong><br />
értéke egyre kisebb 0 és 1 közötti szám lesz. Az adott időszakban esedékes pénzösszeget megszorozva ezzel<br />
az 1-nél kisebb számmal önmagánál kisebb jelenlegi értéket kapunk. Így valósul meg a diszkontálást<br />
jelentő "leértékelés".<br />
A számítások elvégzése után a következő eredményt kapjuk:<br />
Megtérülési idő számítása jelenlegi értékek alapján<br />
Évek 0. 1. 2. 3. 4. 5. 6.<br />
Beruházási költség -100 0 0 0 0 0 0<br />
Beruházási költség<br />
jelenértéke -100 0 0 0 0 0 0<br />
Hozamok 0 20 20 20 20 20 20<br />
Hozamok jelenértéke 0 17,39 15,12 13,15 11,44 9,94 8,65<br />
A kalkulatív kamatláb értékét jelen esetben 15%-ban, azaz 0,15-ban határoztuk meg.<br />
A befektetés jelenlegi értéke -100 egység, a hozamok jelenlegi értéke 75,69 egység, ebből következően a<br />
befektetett tőke nem térül meg a tervezett 6 éves időszak alatt.<br />
A fenti példa alapján megítélhető, hogy milyen mértékű tévedés lehetőségét rejti<br />
magában az időtényező figyelmen kívül hagyása a számításokban.<br />
4.4. A VÁLLALKOZÁSOK GAZDASÁGI KOCKÁZATAI<br />
Mivel a <strong>vállalkozás</strong>ok nem biztos, teljes egészében ismert feltételek, körülmények között<br />
hozzák meg döntéseiket, így mindig fennáll annak a lehetősége, hogy a döntés<br />
tényleges eredménye jobb vagy rosszabb lesz a becsült, tervezett eredménynél.<br />
Kockázaton legáltalánosabban valamely jövőbeni esemény bekövetkezése körüli bizonytalanságot<br />
értjük.<br />
A kockázat az üzleti élet természetes velejárója, ezért becslése és számításba vétele a<br />
pénzügyi döntések nélkülözhetetlen aspektusa. A döntések meghozatalakor nem az a<br />
cél, hogy a kockázatot elkerüljük - ezt nem is lehet - hanem, hogy felismerjük a kockázatot,<br />
és elviseléséért (vállalásáért) megfelelő kompenzációról gondoskodnunk. Az<br />
üzleti kockázatot jelentő tényezők száma igen nagy, csoportosításuk több szempont<br />
szerint is elvégezhető.<br />
Az egyik szempont lehet a kockázat jellege, amely szerint megkülönböztethetünk:<br />
− piaci (azon belül kül- és belpiaci),<br />
− műszaki,<br />
− technológiai,<br />
− természeti,<br />
− <strong>menedzsment</strong> és<br />
− pénzügyi kockázatot.<br />
Az egyes kockázati tényezők a megjelenés helye szerint is elkülöníthetők, attól függően,<br />
hogy a <strong>vállalkozás</strong><br />
− külső környezetében vagy<br />
− a <strong>vállalkozás</strong>on belül merülnek fel.<br />
Az előzőeknél talán még fontosabb szempont, hogy milyen széles kört érint az adott<br />
kockázati tényező.<br />
- 55 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
Ennek alapján a kockázati tényezők lehetnek:<br />
− makró szintűek,<br />
− ágazati szintűek és<br />
− <strong>vállalkozás</strong>-specifikusak.<br />
A makró szintű kockázat a vállalatok, vállalkozók azon kockázata, amely az általános<br />
gazdasági és politikai helyzet, valamint a gazdaságpolitika hatásaiból fakad.<br />
Az általános gazdasági kockázat az ország konjunkturális helyzetével van összefüggésben.<br />
Fellendülés idején kevesebb vállalat (<strong>vállalkozás</strong>) megy csődbe, illetve kevesebb<br />
<strong>vállalkozás</strong>t számolnak fel. Visszaesés vagy válság idején még a „jó” <strong>vállalkozás</strong>ok is<br />
könnyen bajba kerülhetnek. Az általános keresletcsökkenésnek viszonylag gyorsan<br />
megjelennek a pénzügyi következményei is. Fizetési problémák merülnek fel, amelyek<br />
továbbgyűrűznek a <strong>vállalkozás</strong>ok mind szélesebb körén. A visszaesés vagy válság<br />
nem egyformán érint minden <strong>vállalkozás</strong>t.<br />
- 56 -<br />
Például az ún. alacsony jövedelemrugalmasságú termékeknél (élelmiszerek, alapvető fogyasztási cikkek)<br />
általában kisebb a keresletcsökkenés, a nagy jövedelemrugalmasságú termékeknél viszont nagyobb<br />
visszaeséssel kell számolni.<br />
Tipikus általános gazdasági kockázat az infláció is, amely a gazdasági kalkulációt teszi<br />
bizonytalanná, és újra elosztja a jövedelmeket.<br />
Politikai kockázaton az adott ország, illetve a vele külkereskedelmi kapcsolatban álló<br />
országok politikai eseményeinek gazdasági hatását értjük.<br />
Általános politikai kockázatot jelentenek az export-importpiacot jelentő országokban,<br />
illetve a belföldön lezajló különböző politikai események.<br />
A gazdaságpolitikai kockázatot a fiskális (költségvetési) és a monetáris politika lépései<br />
váltják ki.<br />
Az adózási rendszer megváltoztatása vagy az adókulcsok módosítása jelentősen befolyásolhatja<br />
a <strong>vállalkozás</strong>ok versenyfeltételeit. A fiskális politika elemei közé tartoznak<br />
a támogatások is, amelyek egyes ágazatok esetében (mezőgazdaság, élelmiszeripar)<br />
jelentősek lehetnek. A támogatások módosítása nemcsak a versenyfeltételek<br />
változására, hanem a közvetlenül támogatott termékek, tevékenységek jövedelmezőségére<br />
is kihat.<br />
A monetáris politika a bankok hiteltermelő képességének szabályozásával a <strong>vállalkozás</strong>ok<br />
számára rendelkezésre álló külső forrásokat is szabályozza.<br />
A külgazdasági kapcsolatokkal (export-import tevékenység) összefüggő kockázati tényezők<br />
közül első helyen az ún. ország- vagy régiókockázati tényezőt szokás említeni.<br />
Ez magában foglalja az adott külföldi országban érvényesülő általános politikai, gazdaságpolitikai<br />
kockázati elemeket. A mindennapi export-import tevékenység során<br />
sokkal nagyobb kockázatot jelent az árfolyammozgás. A kockázat kivédésének gazdag<br />
eszköztára alakult ki. A határidős devizatőzsdék, a különféle árfolyam biztosítások<br />
lehetővé teszik, hogy a cég csökkentse az export és import során jelentkező árfolyamkockázatot.
Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong><br />
Az árfolyam-ingadozás mellett nagy kockázatot jelent a különböző protekcionista eszközök, a kvóták,<br />
vámok és lefölözések alkalmazása. A makro-gazdasági hatások mellett számos ágazat-specifikus kockázati<br />
tényezővel is számolniuk kell a <strong>vállalkozás</strong>oknak.<br />
A piaci kockázat a termék keresletének és kínálatának ingadozásából adódó kockázat.<br />
Elsősorban az adott termék életgörbéje befolyásolja a <strong>vállalkozás</strong> piacának alakulását.<br />
A piac általános mozgása mellett fontos kockázati tényező annak szezonális<br />
ingadozása is. Például a természeti tényezők miatt erős szezonális keresleti-kínálati<br />
hatásokkal kell számolni a mezőgazdaságban, élelmiszeriparban. A ciklikusság részleges<br />
kapacitás-kihasználatlanságot és nagyobb készletállományt okozhat, ami az átlagosnál<br />
kockázatosabbá teszi az ilyen tevékenységek finanszírozását.<br />
A piaci kereslet és kínálat globális és ciklikus mozgása mellett jelentős kockázati tényező<br />
a piac monopolizáltsága is. A piaci belépést nehezíthetik vagy megkönnyíthetik<br />
különböző adminisztratív állami előírások. Megnehezítheti a piaci belépést a<br />
nagy kezdő tőkeigény is.<br />
Az eddig áttekintett makró és ágazati szintű kockázati tényezők természetesen megjelennek<br />
<strong>vállalkozás</strong>i szinten is, azonban vannak olyan kockázati elemek, amelyek<br />
csak az adott <strong>vállalkozás</strong>nál figyelhetők meg és teszik bizonytalan kimenetelűvé a<br />
gazdálkodást.<br />
Ezeket a <strong>vállalkozás</strong>i szintű kockázati tényezőket három csoportba sorolhatjuk:<br />
− a <strong>menedzsment</strong>tel<br />
− a természeti tényezőkkel és<br />
− a <strong>vállalkozás</strong> pénzügyi helyzetével összefüggő kockázatok.<br />
Témánk szempontjából ez utóbbinak van kiemelt jelentősége.<br />
4.5. RÖVID TÁVÚ PÉNZÜGYI DÖNTÉSEK<br />
A rövid távú pénzügyi döntések tárgyát a forgóeszközök és a rövid lejáratú források<br />
(éven belül esedékes kötelezettségek) képezik. Az angolszász országokban a forgóeszközöket<br />
(current assets) forgótőkének (working capital) nevezik.<br />
Kitüntetett szerepe azonban a nettó forgótőkének (net working capital) van, amely a<br />
forgóeszközök és a rövid lejáratú források (current liabilities) különbsége.<br />
A nettó forgótőke tehát a forgóeszközöknek az a többlete, amit tattós forrásokkal<br />
(saját tőkével és hosszú lejáratú kötelezettségekkel) kell finanszírozni.<br />
Fontos követelmény, hogy a cég megfelelő nagyságú nettó forgótőkével rendelkezzék<br />
a befektetett eszközökhöz, illetve az eladási forgalomhoz viszonyítva, hogy az üzleti<br />
tevékenységet nehézségek nélkül tudja folytatni. Sok <strong>vállalkozás</strong> ment vagy megy<br />
csődbe, mert a forgótőke szükségletet elhanyagolták vagy nagyságát alábecsülték.<br />
- 57 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
4.5.1. A forgótőke meghatározói, körforgása<br />
A forgóeszközök és a rövid lejáratú kötelezettségek a <strong>vállalkozás</strong>ok folyó működési<br />
tevékenységével kapcsolatosak. Egy tipikus termelő cégnél a folyó működési tevékenység<br />
a következő események és döntések sorozatából áll:<br />
13. ábra: A működési tevékenységgel kapcsolatos események és döntések<br />
- 58 -<br />
ESEMÉNYEK DÖNTÉSEK<br />
1. Nyersanyagok beszerzése 1. Mennyit rendeljünk?<br />
2. Fizetések teljesítése<br />
3. Termékek előállítása<br />
4. Termékek értékesítése<br />
2. Kölcsönt vegyünk fel vagy a<br />
pénzkészletünket csökkentsük?<br />
3. Milyen termelési technológiát<br />
válasszunk?<br />
4. Milyen fizetési feltételeket<br />
ajánljunk a vevőknek?<br />
5. Követelések behajtása 5. Hogyan szedjük be a pénzt?<br />
Azt az időtartamot, amely alatt a fenti események lezajlanak, működési ciklusnak nevezzük.<br />
Ha mind a beszerzések, mind az értékesítések készpénzért történnének és ha a nyersanyagokat<br />
azonnal késztermékké, a késztermékeket pedig készpénzzé tudná alakítani<br />
a cég, akkor a működési ciklus zéró lenne és nem lenne szükség forgóeszközökre.<br />
Mivel azonban a gyakorlatban az események ilyen alakulása lehetetlen, továbbá a<br />
<strong>vállalkozás</strong>ba beáramló pénzek (cash inflow) és a <strong>vállalkozás</strong>ból kiáramló pénzek (cash<br />
outflow) nincsenek egymással szinkronban, ezért a folyó működés során a forgóeszközök<br />
különböző elemei valamilyen nagyságban mindig megtalálhatók a cégnél.<br />
A működési ciklus két nagy részre bontható – készletezési periódusra és a követelések<br />
futamidejére. A készletezési periódus a nyersanyagok, alkatrészek stb. beérkezésétől a<br />
késztermékek értékesítéséig tart. A készletezési időszak alatt a <strong>vállalkozás</strong> tőkéjének<br />
egy része anyagokban, befejezetlen és félkész termékben illetve késztermékben van<br />
lekötve. A követelések futamideje a termékek értékesítésétől az áru ellenértékének<br />
kiegyenlítéséig tart. A működési ciklus e szakaszának kezdetén tehát a késztermék<br />
követeléssé válik és a szakasz akkor ér véget, ha a követelés pénzzé alakul át.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>ok nemcsak eladóként, hanem vevőként is megjelennek a piacon, így<br />
számukra szintén adott a lehetőség, hogy beszerzéseik ellenértékét ne azonnal, hanem<br />
megállapodás szerint egy későbbi időpontban egyenlítsék ki. Ha valamely cég<br />
képes lenne a szállítói számlák kifizetését addig elhalasztani amíg a vevőkkel szembeni<br />
követelései befolynak, akkor az értékesítése önfinanszírozó lenne.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>ok nemcsak a szállítói számlák kifizetését halaszthatják, hanem jogszabályi<br />
rendelkezések vagy szerződéses megállapodások néhány más - a normál üzleti<br />
élethez kapcsolódó - kifizetésnél is biztosítják ezt a lehetőséget. Ilyenek például az<br />
utólag fizetendő bérek, a meghatározott időpontokban esedékes adók, kamatok stb.
Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong><br />
Közös jellemzőjük, hogy fedezetük folyamatosan képződik a befolyó árbevételből, és<br />
amíg ki- vagy befizetésük nem válik esedékessé, addig ezt a pénzt a cég használhatja,<br />
bevonhatja az eszközök finanszírozásába.<br />
Ebből következően, a működési ciklusban lekötött forgóeszközök egy részét a szállítók és más hitelezők (a dolgozók,<br />
a költségvetés stb.) automatikusan finanszírozzák, az eszközök fennmaradó részének forrásairól pedig a<br />
cégnek kell gondoskodni.<br />
A működési ciklus ideje alatt a forgóeszközök többszöri alakváltozáson mennek keresztül.<br />
A működési ciklus kezdetén a forgóeszközök pénz formájában vannak jelen, majd a<br />
működési ciklus egy szakaszában készletekké (anyag, befejezetlen termelés, késztermék)<br />
alakulnak át, a késztermék készletek értékesítéskor követeléssé válnak, egy bizonyos<br />
idő múlva pedig, amikor a követelések befolynak, a forgóeszközök újból pénzformát<br />
öltenek, és ezzel a termelési költségek megelőlegezésére fordított tőke megtérül.<br />
Feltételezve azonban, hogy a <strong>vállalkozás</strong> a belátható jövőben fenn akarja tartani a<br />
működését, a folyamat itt nem zárulhat le, hanem állandóan ismétlődnie kell.<br />
A forgóeszközök szakadatlan körforgásának az a jellegzetessége, hogy a körforgás során<br />
mind a lekötött forgóeszközök mennyisége, mind az összetétele erősen változó.<br />
A forgóeszközöknek ezen a mennyiségében és összetételében folyton változó állományán<br />
belül azonban meghatározható egy olyan szint, amelyre adott műszaki-technológiai,<br />
szervezeti stb. feltételek mellett a folyó működés zavartalansága érdekében<br />
tartósan szükség van, az e részt meghaladó forgóeszközök pedig különböző okok miatt<br />
átmenetinek tekinthetők. A tartósan lekötött és az átmenetileg szükséges forgóeszközök<br />
megkülönböztetésének finanszírozási szempontból van jelentősége. A tartósan<br />
szükséges forgóeszközök esetében ugyanis – bár alakjuk folyton változik – a beléjük<br />
fektetett tőke állandóan lekötve marad, míg az átmenetileg szükséges forgóeszközök<br />
csak ideiglenesen kötnek le tőkét.<br />
4.6. A FORGÓTŐKE NAGYSÁGÁRA HATÓ TÉNYEZŐK<br />
A szélesen értelmezett forgótőke (forgóeszközök) nagyságát számtalan tényező befolyásolja.<br />
közülük a legfontosabbak:<br />
− a <strong>vállalkozás</strong> folyó működésének (termelésének, értékesítésének) szintje, terjedelme,<br />
− a <strong>vállalkozás</strong> üzletpolitikájának változása,<br />
− a gazdaságban illetve az adott ágazatban vagy szakmában bekövetkező változások,<br />
− a folyó működési költségek változása,<br />
− a technológia változása,<br />
− a szezonalítás.<br />
Amennyiben a cég többet termel, akkor egyrészt szükségszerűen emelkednek az anyagok és a befejezetlen<br />
termelés készletei, így változik a <strong>vállalkozás</strong> folyó működésének (termelésének, értékesítésének) szintje,<br />
terjedelme. Más oldalról növekszenek a <strong>vállalkozás</strong> kötelezettségei (a szállítók számlái, a fizetendő bérek<br />
stb.) és ezek időben történő kiegyenlítéséhez általában nagyobb pénzkészletet is kell tartani. Az eladás növekedése<br />
elsősorban a követelések növekedését vonja maga után, hiszen mint tudjuk a vevők döntő hányada<br />
általában nem készpénzzel fizet. A nagyobb értékesítés folyamatos, zavartalan biztosítása érdekében<br />
rendszerint növelni kell a raktáron lévő késztermék készletét is. A választék bővítése miatt szintén szükséges<br />
lehet a késztermék készlet növelése.<br />
- 59 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A <strong>vállalkozás</strong> üzletpolitikájának változásakor a cég a piac megtartása vagy a piaci<br />
részesedés növelése érdekében kedvezőbb fizetési feltételeket, hosszabb fizetési határidőt<br />
ajánl fel a vevőknek, akkor a követelések állománya emelkedik, tehát az előlegezett<br />
tőke hosszabb idő alatt térül meg.<br />
A technológia változásának célja a működési ciklus lerövidítése, a gyártási idő csökkentése<br />
a forgóeszközök (ezen belül is főleg a befejezetlen termelés) szintjének csökkenéséhez<br />
vezethet.<br />
A legtöbb ágazatban, szakmában vannak ún. értékesítési (termelési) csúcsok, amelyek<br />
elsősorban az átmeneti forgóeszközökben idéznek elő változásokat. A szezonalításnak<br />
a mezőgazdaságban meghatározó jelentősége van.<br />
4.7. A FORGÓESZKÖZÖK OPTIMÁLIS SZINTJE<br />
A rövid távú pénzügyi döntések egyik alapkérdése, hogy a <strong>vállalkozás</strong> mennyit fektessen<br />
be forgóeszközökbe?<br />
- 60 -<br />
A döntéshozó dilemmája nyilván az, hogy elkerülje a „túl sok” vagy „túl kevés” forgóeszköz csapdáját<br />
és megtalálja az optimális szintet. A forgóeszközök állományának nagysága önmagában nem minősít,<br />
belőle nem lehet megítélni, hogy sok-e vagy kevés. A forgóeszközök szintjének mérésére széles körben<br />
elterjedt megoldás, hogy a forgóeszközöket a <strong>vállalkozás</strong> árbevételéhez, illetve összes eszközéhez viszonyítják.<br />
Befektetési oldalról vizsgálva engedékeny vagy kényelmes a rövid távú pénzügyi politikája<br />
azoknak a cégeknek, amelyeknél a forgóeszközöknek az értékesítési forgalomhoz<br />
vagy az összes eszközökhöz viszonyított aránya magas, és szigorúnak, restriktívnek<br />
tekinthető a pénzügyi politika ha az előbbi arányok alacsonyak.<br />
Az engedékeny, kényelmes politika (konzervatívnak is szokták nevezni) főbb ismertetőjegyei:<br />
− magas a pénzeszközök és a forgatási céllal vásárolt értékpapírok, vagy rövid<br />
távra lekötött betétek állománya,<br />
− liberális a cég hitelezési politikája, kedvező fizetési feltételeket, hosszú fizetési<br />
határidőt nyújt a vevőknek és ennek következtében magasak a kintlévőségek,<br />
követelések,<br />
− magas a készletekbe fektetett tőke.<br />
A szigorú, restriktív politika főbb jellemzői:<br />
− a pénzeszközök állománya alacsony,<br />
− nem tartanak forgatási céllal értékpapírokat, rövidebb időre lekötött betéteket,<br />
− szigorúak a fizetési feltételek, nem értékesítenek hitelbe, vagy csak rövid fizetési<br />
határidőt adnak a vevőknek,<br />
− a készleteket alacsonyan tartják.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>ok pénzügyeiért felelős vezetők feladata, hogy a két szélsőséges szint között megtalálják a cég<br />
számára optimális forgóeszköz szintet. Természetes, hogy azonnal felvetődik a kérdés: mi az optimális<br />
szint?
Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong><br />
Sajnos az ilyen típusú kérdéseket nem lehet egzakt módon, egyetlen számadattal<br />
megválaszolni. Általánosan úgy fogalmazhatunk; optimálisnak a forgóeszközök azon<br />
szintje tekinthető, amely legjobban elősegíti a <strong>vállalkozás</strong> vagyonának gyarapodását.<br />
Amikor egy <strong>vállalkozás</strong> arról dönt, hogy mennyit fektessen be forgóeszközökbe, különböző<br />
lehetőségek között választ. A lehetőségek közötti választáskor mérlegelni<br />
kell, hogy:<br />
− a döntés milyen hatással lesz a <strong>vállalkozás</strong> jövedelmezőségére és kockázatára,<br />
− a forgóeszközök (a likvid eszközök) adott szintjének fenntartása mibe kerül.<br />
4.8. A FORGÓESZKÖZÖK FINANSZÍROZÁSA<br />
A rövid távú pénzügyi döntések másik alapkérdése, hogy hogyan finanszírozza a <strong>vállalkozás</strong><br />
a forgóeszközeit?<br />
A forgóeszközök finanszírozására sokféle forrás vehető igénybe. Az alapkérdés szempontjából<br />
azonban a rövid távú (rövid lejáratú adósság) és a tartós források (saját tőke<br />
és hosszú lejáratú adósság) megkülönböztetésének van kitüntetett szerepe, mivel először<br />
arról kell dönteni, hogy a forgóeszközök finanszírozásában milyen legyen e két<br />
forrás aránya.<br />
Elméletileg a forgóeszközök mindig finanszírozhatók lennének rövid lejáratú adóssággal<br />
és csak a hosszú élettartamú eszközöket finanszíroznák a tartós források. Egy<br />
ilyen gazdaságban a nettó forgótőke mindig zéró lenne.<br />
Képzeljük el a következő egyszerű esetet. Egy gabonafelvásárló aratás után felvásárolja<br />
a terményeket (búzát, kukoricát) tárolja és az év folyamán értékesíti. Aratás<br />
után magas készletekkel rendelkezik, a készletek folyamatosan csökkenek és a következő<br />
aratás előtt elfogynak. A felvásárlást és a tárolási költségeket rövid lejáratú<br />
bankhitelekkel finanszírozza. A hiteleket az eladott termények árából fizeti vissza. A<br />
valóságban azonban nem fordulhat elő, hogy a forgóeszközök állománya valamikor<br />
is nullára csökkenjen.<br />
Korábban már szóltunk róla, hogy ha a <strong>vállalkozás</strong> hosszú távon akar működni, akkor<br />
bizonyos mennyiségű forgóeszközbe tartósan be kell fektetnie, sőt a tevékenység<br />
bővülése maga után vonja ezen eszközök növekedését is.<br />
Egy fejlődő, növekvő <strong>vállalkozás</strong> zavartalan működéséhez szükséges összes eszköz a<br />
következő állományértékekre bontható:<br />
− Befektetett eszközökre és tartósan lekötött forgóeszközökre. Ezek trendje hosszú<br />
távon növekvő.<br />
− Átmenetileg szükséges forgóeszközökre. Ezek egy része a gazdaság ciklikussága,<br />
valamint a termelés vagy az értékesítés szezonalítása miatt, bizonyos szabályszerűséggel<br />
a trend körül változik. Másik része előre megjósolhatatlan, naprólnapra,<br />
hónapról-hónapra fluktuál.<br />
A <strong>vállalkozás</strong> eszközszükséglete meghatározza a <strong>vállalkozás</strong> tőkeszükségletét. A tőkeszükséglet<br />
kielégíthető tartós (hosszú távú) és rövid lejáratú forrásokkal.<br />
- 61 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A finanszírozási döntések egyik alapkérdése éppen a tartós és a rövid lejáratú források<br />
arányának meghatározása. Annak eldöntéséhez, hogy egy <strong>vállalkozás</strong> az eszközeit<br />
milyen szintig finanszírozza tartós forrásokkal, hasznos kiindulópontként szolgálhat<br />
az ún. illeszkedési elv.<br />
Az illeszkedési elvben az a követelmény fogalmazódik meg, hogy a források lejárata<br />
(esedékessége) legyen összhangban az eszközök megtérülésével.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>ok akkor felelnének meg ennek a követelménynek, ha a hosszú távon<br />
lekötött eszközeiket (a befektetett eszközöket és a tartósan szükséges forgóeszközöket)<br />
tartós forrásokkal, az átmenetileg szükséges forgóeszközöket pedig rövid lejáratú forrásokkal<br />
finanszíroznák. Az illeszkedési elvet azonban nem egyforma szigorúsággal<br />
követik a cégek. Attól függően, hogy a <strong>vállalkozás</strong>ok kötelezettségeinek (forrásainak)<br />
időbeli lejárata mennyire van összhangban az eszközök megtérülési (lekötési) idő szerinti<br />
struktúrájával három eltérő finanszírozási stratégiát különböztetünk meg.<br />
Ezek a következők:<br />
− óvatos vagy konzervatív,<br />
− szolid,<br />
− agresszív.<br />
- 62 -<br />
Az óvatos vagy konzervatív finanszírozási stratégiára az a jellemző, hogy az eszközök nagyobb hányadát<br />
finanszírozzák tartós forrásokkal, mint amekkorát az eszközök megtérülési idő szerinti struktúrája megkövetelne.<br />
Ebből következően a <strong>vállalkozás</strong>ok időnként – amikor átmenetileg kevesebb forgóeszközre van<br />
szükségük – többletpénzzel rendelkeznek, amit lekötött bankbetét, likvid (piacképes) értékpapír stb. formájában<br />
rövid távra befektethetnek. Az óvatos finanszírozási stratégiát követő cégek bizonyos időszakokban<br />
hitelezői, egyes időszakokban pedig adósi (hitelfelvevői) pozícióban vannak.<br />
A szolid finanszírozási stratégiát követő <strong>vállalkozás</strong>okban a források lejárata és az eszközök<br />
megtérülési struktúrája pontosan megegyezik.<br />
Az agresszív finanszírozási stratégia fő jellemzője, hogy a <strong>vállalkozás</strong> eszközeinek finanszírozásában<br />
alacsonyabb szintet képviselnek a tartós források, mint amilyet az eszközök<br />
megtérülési idő szerinti struktúrája megkövetelne. Tehát a tartósan lekötött<br />
forgóeszközök egy részét rövid lejáratú hitelekkel finanszírozzák.<br />
4.8.1. Választás a különböző finanszírozási stratégiák között<br />
Mint az eddigiekből is kitűnhetett, a cégeknek lényegében arról kell dönteni, hogy a<br />
forgóeszközök finanszírozásához mennyi hosszú lejáratú (tartós) és mennyi rövid lejáratú<br />
forrást vegyenek igénybe. Mindkét típusú forrással kapcsolatban felhozhatók<br />
érvek pro és kontra. Az érvek és ellenérvek főként arra kívánják felhívni a figyelmet,<br />
hogy a rövid és a hosszú lejáratú források aránya hogyan befolyásolja a <strong>vállalkozás</strong><br />
hozamát és kockázatát.
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong><br />
− A vállalkozói pénzbefektetésnek mi a célja?<br />
− A pénzügyi döntések alaptípusait hogyan lehet csoportosítani?<br />
− Mik a befektetési döntések?<br />
− Melyek a finanszírozási döntés típusok?<br />
− Mit nevezünk hosszú távú pénzügyi döntésnek?<br />
− Mik a rövid távú döntések?<br />
− Mit jelent az idő pénzértéke?<br />
− Mit nevezünk annuitásnak?<br />
− Miben rejlik a gazdasági kockázat?<br />
− Milyen szintűek lehetnek a kockázatok?<br />
− Mik a rövid lejáratú pénzügyi döntések tárgyai?<br />
− Mi a nettó forgótőke?<br />
− Miért van szükség forgótőkére?<br />
− Milyen két nagy részre osztható a működési ciklus?<br />
− Melyek a forgótőke nagyságára ható tényezők?<br />
− Aszerint, hogy a <strong>vállalkozás</strong> mennyit fektet a forgóeszközökbe, milyen politikákat<br />
különböztetünk meg?<br />
− Mi az illeszkedési elv?<br />
− Attól függően, hogy a <strong>vállalkozás</strong>ok kötelezettségeinek (forrásainak) időbeli lejárata<br />
mennyire van összhangban az eszközök megtérülési (lekötési) idő szerinti<br />
struktúrájával milyen eltérő finanszírozási stratégiákat különböztetünk meg?<br />
- 63 -
5. AZ ÜZLETI TERVEZÉS<br />
Új <strong>vállalkozás</strong> indítását vagy egy meglévő <strong>vállalkozás</strong> fejlesztését célszerű az üzleti terv kidolgozásával<br />
kezdeni, melynek részletes bemutatásáról szól ez a fejezet. Bemutatjuk az üzleti<br />
terv formai és tartalmi követelményit, úgy hogy az egyes fejezetek tartalma részletes bemutatásra<br />
kerül.<br />
A fejezet tartalma:<br />
4.1. Az üzleti tervezés alapjai<br />
4.2. Üzleti terv formai követelményei<br />
4.2.1. Üzleti terv felépítése<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 2 óra.<br />
5.1. AZ ÜZLETI TERVEZÉS ALAPJAI<br />
Az új <strong>vállalkozás</strong> indítását vagy egy meglévő <strong>vállalkozás</strong> fejlesztését célszerű üzleti<br />
terv kidolgozásával kezdeni. A tervezés során számba kell venni a célokat, a feladatokat,<br />
az eszközöket és a lehetőségeket. Az üzleti terv készítésének legnagyobb előnye,<br />
hogy jó üzleti tervvel jelentős versenyelőnyhöz juthat a vállalkotás és későbbi<br />
komoly veszteségeket előzhet meg. Azzal ugyanis, hogy végig gondolja egy üzleti tervet<br />
csökkenti a későbbi kockázatokat, növeli a tervek megvalósíthatóságát.<br />
Az üzleti terv formai és tartalmi követelményinek ismertetése előtt néhány kérdés<br />
tisztázása szükséges:<br />
Mi az üzleti terv?<br />
Az üzleti terv a fejlesztés és a működtetés programja, az ellenőrzés<br />
dokumentuma.<br />
Ki készíti az üzleti tervet?<br />
Az üzleti tervet a vállalat, <strong>vállalkozás</strong> vezetői készítik az előttük álló<br />
feladatok megvalósítására, a kitűzött célok elérésére.<br />
Ezek az üzleti tervek készülhetnek:<br />
− össz-vállalat terveként, illetve<br />
− üzleti egységek terveiként.<br />
Kinek készül az üzleti terv?<br />
− A <strong>vállalkozás</strong> részére: az üzleti terv mindenekelőtt a vállalkozó saját döntéseinek<br />
megalapozását szolgálja, eszköz a elképzelések formába öntéséhez.<br />
- 65 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
− Leendő üzlettársak részére: ha a vállalkozó társakat szeretne bevonni a <strong>vállalkozás</strong>ba<br />
egy világos üzleti tervvel könnyebb meggyőzni valakit elgondolásunk megalapozottságáról.<br />
− Hitelezők, támogatók részére: ha hitelt vagy egyéb támogatást szeretne igényelni<br />
a <strong>vállalkozás</strong>, alapkövetelmény a külső forrás elnyeréséhez (hitel, támogatás)<br />
Az üzleti terv alapvetően a vállalat, <strong>vállalkozás</strong> részére készül, de különböző helyzetekben<br />
speciális tervek készülhetnek.<br />
Ilyenek lehetnek:<br />
− Banki hitelpályázatok,<br />
− Privatizációs kalkulációk, pályázatok,<br />
− Megvalósíthatósági tanulmányok, stb.<br />
Mi az üzleti terv célja?<br />
Az üzleti terv célja, hogy:<br />
− pontosan értékelje a cég jelenlegi helyzetét,<br />
− meghatározza az elérendő célt,<br />
− a lehető legkonkrétabb formában felvázolja a cél eléréséhez<br />
szükséges lépéseket és az azokhoz tartozó idő- és erőforrás<br />
szükségleteket.<br />
Mit tartalmaz az üzleti terv?<br />
Az üzleti terv tartalma mindig a célfeladattól függ. De van egy általánosan elfogadott<br />
forma, amely szerint az üzleti tervek általában készülnek.<br />
5.2. ÜZLETI TERV FORMAI KÖVETELMÉNYEI<br />
Alapkövetelmény, hogy olyan legyen az üzleti terv formátuma, hogy gyorsan és egyszerűen<br />
megérthető, áttekinthető legyen. Ez teszi lehetővé, hogy az átlátáshoz, döntéshez<br />
szükséges információk gyorsan előkereshetők legyenek és javítja az üzleti terv<br />
készítőjének megítélését.<br />
A tervet mindenképpen nyomtatásban, fűzve kell elkészíteni és lehetőleg egyes szám<br />
harmadik személyben kell megírni.<br />
5.2.1. Üzleti terv felépítése<br />
A bankok és pénzintézetek rendelkeznek a hitelbírálathoz készített nyomtatványokkal,<br />
amelyet sok esetbe üzleti tervnek is neveznek, de ez az esetek többségében speciális,<br />
főként a bank igényeit kifejező forma. A <strong>vállalkozás</strong>nak általában többre van<br />
szüksége, mint az előre gyártott formanyomtatványok kitöltésével elkészíthető hiteligénylés.<br />
Jegyzetünkben a következőkben bemutatásra kerül egy általános üzleti terv<br />
séma, mely rugalmassága, sokrétűsége folytán alapját képezheti bármely célból készült<br />
üzleti tervnek.<br />
- 66 -<br />
Hangsúlyozni kell nincs egy elfogadott univerzális üzleti terv séma, amelyről az lehet mondani, hogy<br />
csak ez a jó és nincs olyan, amely változtatás nélkül bármely helyzetben megfelelő. Így a <strong>vállalkozás</strong>nak<br />
mindig az adott helyzethez alkalmazkodó tervváltozatot kell készítenie, amely helyzetenként más<br />
és más lehet.
5.2.1.1. Üzleti terv fő fejezetei<br />
1. Bevezető oldal<br />
2. Összefoglalás<br />
3. Ágazati elemzés<br />
4. Vállalkozás leírása<br />
5. Termelési/szolgáltatási terv<br />
6. Marketing terv<br />
7. Szervezeti terv (egyszerűbb <strong>vállalkozás</strong> esetén elhagyható)<br />
8. Kockázatelemzés<br />
9. Pénzügyi terv<br />
10. Függelék<br />
Az üzleti terv 1. fejezete: A bevezető oldal<br />
A bevezető oldal tartalmazza az alapadatokat, melyek a következők:<br />
Az üzleti tervezés<br />
− A <strong>vállalkozás</strong> neve, címe, adatai<br />
− A tulajdonosok neve, címe<br />
− A <strong>vállalkozás</strong> működési köre<br />
− A finanszírozási igény jelzése<br />
− Jelöljük meg az esetleges bizalmas kezelésre utaló igényünket!<br />
Az üzleti terv 2. fejezete: Összefoglalás<br />
Annak ellenére, hogy az összefoglaló fejezet sorrendben az üzleti terv a második fejezete,<br />
a gyakorlatban ez készül el utolsóként, az összes elkészült fejezet összefoglalójaként.<br />
Ez a fejezet tartalmazza a <strong>vállalkozás</strong> alapötletének leírását, az elképzelések<br />
megvalósítási menetének összefoglalását, a számítások eredményeit.<br />
Azok akik az üzleti tervet elolvassák általában nagyon elfoglaltak és lehet, hogy több<br />
üzleti terv vizsgálatával is foglalkoznak. Mindezek miatt a pozitív megítélésben sokat<br />
segíthet, ha az összefoglalást tisztán és egyszerűen, jól olvashatóan írjuk le. Rá kell<br />
mutatnunk arra, hogy mik a <strong>vállalkozás</strong> erősségei és hogy miért érdemes azt támogatni.<br />
Az üzleti terv 3. fejezete: Ágazati elemzés<br />
Az ágazati elemzés alapvetően a következőket tartalmazza:<br />
− Ágazati trendek és kilátások<br />
− Versenytársak elemzése<br />
− Piaci lehetőségek és korlátok<br />
− Ágazati előrejelzések<br />
Az ágazat alatt azt a gazdasági környezetet, cégek csoportját értjük, melyek termékei/szolgáltatásai<br />
hasonlóak, kapcsolódnak vagy megegyeznek egymással, szoros versenyhelyzetben<br />
vannak, ugyanazon vásárlók igényeit szolgálják ki. Az elemzés arra<br />
adhat választ, hogy a piac növekedése, stabilitása vagy csökkenése várható-e a jövőben.<br />
Az elemzésnél figyelembe kell venni a makró-környezeti (politika, gazdaság, tudomány,<br />
technika, társadalom, kultúra, nemzetközi hatások) és a mikrokörnyezeti<br />
- 67 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
(eladók száma, gyártók, felhasználók forgalmazási sajátosságai, iparágba való be-, és<br />
kilépés nehézségei, iparág mérete, földrajzi elhelyezkedése) hatásokat is.<br />
Ebben a részben tehát le kell írni a piackutatás eredményeit, de nem szabad túlságosan<br />
részletekbe menően leírni a tapasztalatokat. Írjuk le pontosan a kutatásaink<br />
eredményét, különösen azokat melyeket magunk végeztünk. Ezt grafikus formában<br />
is megjeleníthetjük, de a nagyobb táblázatokat és grafikonokat a Függelékben kell<br />
szerepeltetni.<br />
Meg kell vizsgálni, hogy mely <strong>vállalkozás</strong>ok működnek a piacon és hogy hogyan<br />
végzik tevékenységüket. Az egyedi <strong>vállalkozás</strong>i alapötlet azt jelenti, hogy nincs sok<br />
versenytárs, de nehéz megjósolni a keresletet. Ellenben a sok versenytárs léte bizonyíték<br />
arra, hogy van piaca tevékenységnek, de kérdés, hogy fel tudja-e venni velük<br />
a versenyt a <strong>vállalkozás</strong> és hogy különbözik-e a versenytársaktól. Kérdés, hogy hol a<br />
rés a piacon és hogyan lehetne betölteni az űrt.<br />
Mi miatt fogják keresni a tevékenységünket? Szociális helyzet, személyes érdek vagy<br />
ízlés miatt. Az egyik kulcsszó általában a kényelem vagyis az, hogy hogyan tudjuk<br />
megkönnyíteni az emberek életét. A fogyasztókat a lehető legpontosabban be kell<br />
határolni a következők szerint: kor, hely, jövedelem. Foglaljuk össze, hogy milyen<br />
lehetőségeket és veszélyeket rejt magában a piaci, ágazati környezet.<br />
Az üzleti terv 4. fejezete: A <strong>vállalkozás</strong> leírása<br />
A <strong>vállalkozás</strong> leírása a következő témakörökre épül:<br />
− A termékek bemutatása<br />
− A nyújtott és igénybe vett szolgáltatások<br />
− A vállalat, <strong>vállalkozás</strong> méretei<br />
− Munkaszervezés, személyzeti és adminisztrációs kérdések<br />
− A vezetők, alkalmazottak szakmai háttere<br />
Pontosan meg kell határozni, hogy milyen funkciói vannak a terméknek vagy szolgáltatásnak<br />
és miért veszik majd a vevők. Ügyelni kell arra, hogy a laikus számára is<br />
érthető legyen a megfogalmazás. Jó ha egyértelműen kiderül a tervből, hogy milyen<br />
újszerűt nyújt vevőknek.<br />
Fontos bemutatni, hogy kik azok <strong>vállalkozás</strong>ok, amelyektől az alapanyagot, félkész<br />
terméket vagy a különböző szolgáltatásokat vásárolja a vállalkozó, milyen formában<br />
dolgoznak együtt, milyen szerződések szabályozzák a jogokat, kötelességeket. Be kell<br />
mutatni mekkora lesz a személyzet és milyen a szakmai összetétele. Végül egy szervezeti<br />
összetételben be kell mutatnunk a tervezett egységeket, a fölé- és alárendeltségi<br />
viszonyokat, a munka és felelősségi megosztásokat. Nem utolsó sorban magát a vállalkozót<br />
ill. saját magunkat kell bemutatni egy lehetőleg amerikai típusú önéletrajz<br />
segítségével. Érdemes jó képességű, perspektivikus vállalkozó látszatát keltenünk.<br />
Az üzleti terv 5. fejezete: Termelési terv<br />
- 68 -<br />
− A termelési terv rész a következő témakörökre épül:<br />
− A termelési technológia<br />
− A telephely
Az üzleti tervezés<br />
− A gépek és berendezések<br />
− A szállítók listája<br />
Alapvetően a <strong>vállalkozás</strong> működése határozza meg e fejezet tartalmát. Ügyelni kell a<br />
laikus számára is érthető fogalmak és rendszerek meghatározására. Mutassuk be az<br />
alkalmazott technológiát, termelési folyamatot, a gépeket, a telephelyet. Jó ha bemutatjuk<br />
az értékesítési csatornáinkat, a készletgazdálkodási módszerünket. Mutassuk<br />
be, hogy kik lesznek a beszállítóink és mekkora ez a potenciális beszállítói kör.<br />
Az üzleti terv 6. fejezete: A szervezeti terv<br />
Amennyiben a <strong>vállalkozás</strong> méretei illetve a tervezett tevékenység indokolja külön<br />
fejezetet kell szentelni a <strong>vállalkozás</strong> szervezeti kérdéseit érintő adottnak is. Abban az<br />
esetben ha a <strong>vállalkozás</strong> méretei nem indokolják külön fejezetben tárgyalni a szervezeti<br />
felépítés részleteit úgy a „A <strong>vállalkozás</strong> leírása” c. fejezetben mutathatók be a<br />
szükséges részletek.<br />
A szervezeti terv a következő alfejezeteket tartalmazza:<br />
− Tulajdonforma<br />
− Társak vagy részvényesek<br />
− Vezetők hatásköre<br />
− Vezetők szakmai önéletrajza<br />
− Munka/felelősség megosztás (szervezeti működési szabályzatok)<br />
Az üzleti terv 7. fejezete: Marketing terv<br />
A marketing terv fejezet a következő témakörökből áll:<br />
− Az árak<br />
− Forgalmi adatok<br />
− Reklám, PR<br />
− Termékforgalmi előrejelzések<br />
− Ellenőrzés és korrekció<br />
Az árat tekintve nem az a lényeges, hogy a <strong>vállalkozás</strong> számára milyen ár lenne optimális,<br />
hanem, hogy a fogyasztó mit hajlandó fizetni a termékért vagy szolgáltatásért.<br />
Mivel a fizetőképes kereslet nagyon nagy szórást mutathat fontos az árak vevőkör<br />
igényei szerinti kialakítása. Sok esetben a <strong>vállalkozás</strong>ok alkalmazzák a bevezetési<br />
árat. Amikor a fogyasztók már megszokták, elfogadják, magukénak érzik a terméket<br />
vagy szolgáltatást, akkor szabad csak árat emelni. Áron alul nem szabad forgalmazni,<br />
mert az hosszú távon nem kifizetődő. Az ár meghatározását azért természetesen<br />
számításokkal kell alátámasztani (költségkalkuláció, cash flow), mindennek az alapja<br />
a közvetlen és közvetett költségek és a tervezett nyereség hányad.<br />
A forgalmi adatokat korábbi forgalmazás, előzetes felmérések, értékesítési csatornák<br />
igényei, hasonló termékek forgalmi adati alapján kell prognosztizálni. Meg kell becsülnünk,<br />
hogy további reklámmal, kínálat szélesítéssel, termelés fokozással, árak<br />
csökkentésével milyen forgalmi adatok érhetőek el a jövőben.<br />
- 69 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
Nagyon fontos az, hogy a piacra hogyan tudunk betörni, miből értesül a fogyasztó<br />
arról, hogy létezünk. Ezt a reklám és propagandastratégia határozza meg.<br />
A legpontosabban azt kell meghatároznunk, hogy mi az amit nyújtani szeretnénk a<br />
fogyasztóknak. Az általunk nyújtott előnyökön kell gondolkoznunk, nem magán a<br />
terméken. Például az új, divatos és elegáns pasztell mintás damaszt abrosz azt az érzést<br />
nyújtja, hogy modern, divatos életmódot folytat a család, hogy kellemes, harmonikus<br />
környezetben tölthet el egy családi ebédet.<br />
Ezután azt kell meghatároznunk, hogy milyen médiát használunk. Van olyan tevékenység,<br />
amelynek hírét szóbeszéd továbbítja, más tevékenységet szórólapok, közvetlen<br />
eladás vagy újság hirdetés útján lehet reklámozni Kiállításokon, vásárokon jó<br />
lehetőségek kínálkoznak az első kapcsolatok felvételére még akkor is ha mi nem veszünk<br />
részt kiállítóként. Egy új üzleti tevékenység beindítása mindig hírnek számít,<br />
főleg akkor, ha fiatal az illető aki abban részt vesz. Jó, ha be tudunk kerülni a helyi<br />
újságokba vagy TV-be.<br />
Az értékesítést elősegítik név- és címlistás megkeresések és nyereményakciók szervezései<br />
is. A rólunk alkotott kép, az image nagyon fontos. Ha olcsón adjuk termékeinket<br />
egy egyszerű image is előnyös lehet. A legtöbb esetben azonban a kis<strong>vállalkozás</strong>ok<br />
a minőségi piacon értékesítik termékeiket, így általában megéri egy jó embléma és<br />
levélfejléc megtervezésére pénzt áldozni.<br />
Először érdemes kicsiben (kis költségek árán, a lakosság szelektált csoportján) kipróbálnunk<br />
a marketingstratégiánkat. A piac hamarosan visszajelzést ad választott<br />
módszerünkre ill. a termékünk vagy szolgáltatásunk keresletének alakulására. Ha<br />
úgy ítélnénk meg, hogy stratégiánk nem váltotta a be a hozzá fűzött reményeket,<br />
időben korrigálnunk kell.<br />
Az üzleti terv 8. fejezete: Kockázatelemzés<br />
A kockázatelemzési fejezet a következő témakörökből áll:<br />
− A környezet- és <strong>vállalkozás</strong>i belső elemzés (SWOT analízis)<br />
− Új technológia kockázata<br />
− Felkészülés a váratlan eseményekre<br />
Az ötlet kockázatainak vizsgálatára, megvalósíthatóságának végigjárására szolgál a<br />
SWOT analízis. A következőkben egy SWOT táblázat található.<br />
14. ábra: SWOT analízis vázlata<br />
- 70 -<br />
Előnyök / Erősségek<br />
(Strength)<br />
Lehetőségek<br />
(Opportunities)<br />
Hátrányok / Gyengeségek<br />
(Weakness)<br />
Veszélyek / Fenyegetések<br />
(Threats)<br />
Ennek a táblázatnak a kitöltése lehetővé teszi hogy egy pillantással felmérjük azokat<br />
a főbb tapasztalatokat, melyeket a piac- és termékelemzés során gyűjtöttünk össze.
Az üzleti tervezés<br />
A SWOT analízis elkészítése után lehetőség nyílik a SWOT-mátrix kialakítására. A<br />
SWOT-mátrix segítségével a <strong>vállalkozás</strong> belső és külső környezetéből származó pozitív<br />
és negatív tényezők alapján konkrét cselekvési programok készíthetők.<br />
15. ábra: A SWOT mátrix vázlata<br />
A belső<br />
környezet<br />
A külső<br />
környezet<br />
Cselekvési<br />
programok<br />
Pozitívumok Negatívumok Cselekvési programok<br />
Előnyök / Erősségek<br />
(Strength)<br />
Lehetőségek<br />
(Opportunities)<br />
A külső és belső környezet<br />
biztosította pozitívumok<br />
alapján lehetséges<br />
cselekvési változatok<br />
Hátrányok / Gyengeségek<br />
(Weakness)<br />
Veszélyek / Fenyegetések<br />
(Threats)<br />
A külső és belső környezet<br />
biztosította negatívumok<br />
alapján lehetséges<br />
cselekvési változatok<br />
A belső környezet biztosította<br />
pozitívumok és negatívumok<br />
alapján lehetséges cselekvési<br />
változatok<br />
A külső környezet biztosította<br />
pozitívumok és negatívumok<br />
alapján lehetséges cselekvési<br />
változatok<br />
Ha új technológia bevezetést igényelt a termékünk előállítása, meg kell vizsgálnunk<br />
hogy engedélyezett vagy szabályozott-e, le van-e védve, milyen költségei vannak.<br />
A termelés olyan terület ami számos meglepetést és kockázatot tartogat. A nagy<br />
üzemek, a sok dolgozó, jelentős mértékű anyagmozgatás, mely sok vállalatot jellemez<br />
mind olyan tényező, ami problémák előadódásának színtere lehet. Ha előfordulhatnak<br />
ilyen problémák, minimalizálni kell hatásukat.<br />
Az üzleti terv 9. fejezete: Pénzügyi terv<br />
A pénzügyi terv fejezet a következő témakörökre épül:<br />
− Előzetes jövedelem terv<br />
− Pénzforgalmi becslések<br />
− Előzetes mérlegek<br />
− Fedezeti pont elemzés<br />
− Meglévő és szükséges pénzforrások<br />
A pénzügyi tervek<br />
Az üzleti tervezés során a beruházások pénzügyi tervei egyrészt közép- és hosszú távra<br />
szóló gazdaságossági vizsgálatok, másrészt rövid távú likviditási tervek. A tervek<br />
más-más vizsgálatok alapjául szolgálnak, de természetesen szervesen kapcsolódnak<br />
egymáshoz. A beruházás-gazdaságossági vizsgálatok tulajdonképpen hatékonyság<br />
vizsgálatok, amelyek a befektetés jövedelem termelésének intenzitását mérik.<br />
A likviditási tervek a tervváltozatok finanszírozhatóságát, életképességét vizsgálják,<br />
különös tekintettel a működés első időszakára. Itt különös tekintettel kell tervezni a<br />
<strong>vállalkozás</strong>sal kapcsolatos pénzösszegek megszerzésének és kifizetésének időpontjait,<br />
a működtetés és a forgóeszköz-finanszírozás törvényszerűségeit. Sok problémát okoz<br />
az ÁFÁ-val kapcsolatos bizonytalanság, amely abból adódik, hogy - különösen az<br />
induló <strong>vállalkozás</strong>ok esetében - az adóhatóság az első nagyobb összegű ÁFA vissza-<br />
- 71 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
igénylés után adóellenőrzést rendel el és ez a vizsgálat befejezéséig halasztó hatályú<br />
az összeg kifizetése szempontjából. Hiába fizet esetleg késedelmi kamatot az adóhatóság,<br />
ha a <strong>vállalkozás</strong> likviditási egyensúlya veszélybe került.<br />
A befektetés megítélésének egyik legátfogóbb szempontja a vagyonmérleg készítése.<br />
A beruházás tényleges hozama a működés során jelentkező jövedelmek és a létrejött<br />
vagyongyarapodás összegeként határozható meg.<br />
A pénzügyi tervek részletes módszertani leírását a „Pénzügyi és likviditás <strong>menedzsment</strong>”<br />
és „A <strong>vállalkozás</strong>ok gazdaságossági számításai” c. fejezet tartalmazza.<br />
Az üzleti terv 10. fejezete: Függelék<br />
A függelék tartalmazza az üzleti tervvel kapcsolatos összes dokumentumot, amely az<br />
üzleti terv megvalósíthatóságát bizonyítja, de terjedelmi vagy egyéb okokból nem<br />
helyezhető el az egyes fejezetekben.<br />
A függelék a következő fontosabb dokumentumokat tartalmazhatja:<br />
- 72 -<br />
− Levelezés (megállapodások, szándéknyilatkozatok)<br />
− Piackutatási adatok<br />
− Bérleti és egyéb szerződések<br />
− Szállítói árajánlatok és egyéb dokumentumok.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Mi az üzleti terv?<br />
− Kinek készül az üzleti terv?<br />
− Mi az üzleti terv célja?<br />
− Hogyan nevezzük az üzleti terv fő fejezeteit?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv bevezető oldala?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Összefoglalás” c. fejezete?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Ágazati elemzés” c. fejezete?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Vállalkozás leírása” c. fejezete?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Termelési terv” c. fejezete?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Szervezeti terv” c. fejezete?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Marketing terv” c. fejezete?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Kockázatelemzés” c. fejezete?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Pénzügyi terv” c. fejezete?<br />
− Mit tartalmaz az üzleti terv „Függelék”-e ?
6. A VÁLLALKOZÁSOK GAZDASÁGOSSÁGI SZÁMÍTÁSAI<br />
A „Vállalkozások gazdaságossági számításai” című fejezetben a beruházások és befektetések<br />
fogalmi meghatározása után megvizsgáljuk a beruházási döntéseket, a döntési<br />
kritériumokat, sorra vesszük a beruházás-gazdaságossági mutatószámokat. Megvizsgáljuk,<br />
hogy a különböző mutatók milyen értékeinél fogadhatók el a beruházási<br />
döntések illetve megnézzük az egyes mutatószámok használatának előnyeit és hátrányait.<br />
Foglalkozunk az infláció, az amortizáció kezelésének kérdéseivel valamint az<br />
érzékenységvizsgálatokkal, mely utóbbi segítségével meghatározhatók a tervváltozatok<br />
stabilitása. Számítási példán keresztül ismerkedünk meg a gyakorlattal illetve<br />
sorra vesszük a tipikus tervezési hibákat.<br />
A fejezet tartalma:<br />
6.1. Befektetés, beruházás, invesztíció<br />
6.2. A beruházási döntések általános jellemzői<br />
6.3. A gazdaságossági számítások módszerei<br />
6.3.1. A pénzáramok (cash flow) típusai<br />
6.3.2. Döntési kritériumok<br />
6.4. A beruházás-gazdaságossági mutatószámok<br />
6.4.1. A Nettó jövedelem jelenlegi értéke mutató<br />
6.4.2. A Belső kamatláb mutatató<br />
6.4.3. A Jövedelmezőségi index<br />
6.4.4. A Dinamikus (diszkontált) megtérülési idő<br />
6.4.5. Az infláció kezelése a tervezés során<br />
6.4.6. Az amortizációs költségek kérdése<br />
6.4.7. A kalkulatív kamatláb meghatározása<br />
6.5. Érzékenységvizsgálatok<br />
6.6. hogyan készülnek számítások a gyakorlatban?<br />
6.6.1. Példák a gazdaságossági számításokhoz<br />
6.6.2. Példa likviditási terv készítésére<br />
6.7. Jellemző hibák a tervezés során<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 5-6 óra.<br />
6.1. BEFEKTETÉS, BERUHÁZÁS, INVESZTÍCIÓ<br />
Gazdasági megbeszéléseinken általában szinonimaként használjuk a fenti két fogalmakat<br />
érezvén, hogy jelentésük egymáshoz közeli. A befektetés kifejezés általánosabb,<br />
pénzeszközök lekötését jelenti későbbi hozam reményében. A beruházás fogalma<br />
szűkebb, tárgyi eszköz létesítése, hozam (megtérülés) céljából. A beruházások<br />
fogalmi meghatározásának keresésekor a leghasználhatóbb megfogalmazás a következő:<br />
- 73 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A tárgyi eszközök beszerzésére, létesítésére fordított tőkekiadásokat beruházásnak nevezzük.<br />
A fenti meghatározás megmutatja a beruházások lényegét: a közeljövőben pénzt<br />
adunk ki valamilyen üzleti elképzelés megvalósítására, majd a távolabbi jövőben<br />
pénzbevételt remélünk.<br />
A beruházások tervezésénél a fenti mondatból három fontos tényező szerepére kell<br />
figyelnünk:<br />
1. Meg kell tervezni a várható kiadásokat és bevételeket.<br />
A pénzáramlás tervezését a kifizetett osztalék vagy az adózott jövedelem<br />
kimutatásáig kell végezni, hiszen ezt az összeget "viheti el" a befektető,<br />
ebből a pénzből térül meg a beruházás.<br />
2. A gazdasági folyamatokat az időtengelyen kell tervezni.<br />
(Nem mindegy, hogy egy kiadás vagy bevétel most vagy három év<br />
múlva jelentkezik.)<br />
3. A jövő természetszerűen bizonytalan, így tervváltozatok készítése szükséges,<br />
amelyek alapján készített érzékenységvizsgálatok és kockázatelemzések<br />
tájékoztatnak a beruházással járó kockázatokról.<br />
A beruházások alapvetően három területen befolyásolják a <strong>vállalkozás</strong>ok eredményességét.<br />
Elsősorban közvetlenül a <strong>vállalkozás</strong> nyereségére gyakorolt hatáson keresztül,<br />
a többleteredmény vagy a hatékonyabb termelés révén. A második terület a likviditási<br />
helyzet alakítása, amely a kivitelezési időszak kiadástöbbletét, a beruházásokkal<br />
kapcsolatos hitelek törlesztését valamint a működtetés során jelentkező bevételeket<br />
foglalja magában. Végül a <strong>vállalkozás</strong>ok vagyoni helyzetének, (a vagyon nagyságának<br />
és összetételének) megváltoztatása révén hat a gazdálkodás eredményességére.<br />
6.2. A BERUHÁZÁSI DÖNTÉSEK ÁLTALÁNOS JELLEMZŐI<br />
A beruházásokkal megvalósított létesítmények általában hosszú élettartamúak, így a<br />
működésükkel kapcsolatos kiadások és bevételek is hosszabb időtávon jelentkeznek.<br />
Mivel a beruházási döntések jövőben végbemenő folyamatokra vonatkoznak és az<br />
információk a jövőről hiányosak, a döntéseket mindig terheli valamilyen bizonytalanság.<br />
Az információhiány és az ehhez kapcsolódó kockázat egymástól elválaszthatatlan<br />
jelenségek.<br />
Az állóeszközök mobilitása korlátozott. A létesítmények, tárgyi eszközök újraértékesítése<br />
csak veszteséggel képzelhető el.<br />
A beruházások során létrehozott eszközökhöz, azok működéséhez speciális költségek<br />
kapcsolódnak. Különös figyelmet érdemelnek az üzemeltetési, fenntartási, rekonstrukciós<br />
és amortizációs költségek.<br />
A mezőgazdasági beruházások rendelkeznek néhány további sajátossággal, amelyek<br />
csak ebben az ágazatban jellemzőek. Az állattenyésztésben a létesítmények működéséhez<br />
nagy értékű forgóeszközök (állatállomány, takarmány stb.) szükségesek. Az ültetvények<br />
termőre fordulásáig hosszabb időszak telik el számottevő bevétel nélkül. A<br />
- 74 -
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
mezőgazdasági termelés alapvetően élő objektumokkal foglalkozik, a termelés paramétereinek<br />
prognosztizálása ezért különösen nehéz.<br />
A beruházások révén nagy értékű, hosszú élettartamú eszközök keletkeznek, ebből<br />
következően a beruházások közös jellemzői:<br />
− jelentős pénzkiadással járnak,<br />
− a beruházás révén képződő hozamok időben később jelentkeznek, és teljes bizonyossággal<br />
nem számíthatók ki<br />
− hosszú időre meghatározzák a cég műszaki-technológiaijellemzőit, gazdasági és<br />
pénzügyi helyzetét,<br />
− a rossz beruházási döntések sok esetben visszafordíthatatlan, vagy csak tetemes<br />
költséggel korrigálhatók.<br />
A döntési folyamat két legfontosabb eleme a pénzáramok becslése és a lehetséges beruházási<br />
változatok értékelése.<br />
A beruházási döntések folyamatában kulcsfontosságú feladat a beruházással kapcsolatos<br />
pénzáramok becslése. A beruházásokra tipikusan az a jellemző, hogy nagy<br />
összegű kezdeti pénzkiáramlást követelnek meg, amit nettó befektetésnek nevezünk.<br />
Ezért fontos, hogy a beruházástól elvárt jövőbeni teljesítményeket is nettó pénzáramokban<br />
mérjük.<br />
Az olyan beruházásokat, amelyek egy kezdő pénzkiáramlást követően az élettartamuk<br />
során pozitív nettó pénzáramokat eredményeznek normális vagy konvencionális beruházásoknak<br />
nevezzük. Az olyan típusú beruházásokat viszont, amelyeknél a kezdő<br />
pénzkiáramlást (befektetést) a becsült élettartam alatt különböző előjelű pénzáramok<br />
követik nem konvencionális beruházásoknak nevezzük.<br />
Függetlenül attól, hogy egy beruházás pénzáramai konvencionálisak-e vagy sem, a<br />
pénzáramok becslése során a következő alapelveket kell érvényesíteni:<br />
A beruházások értékelésénél csak a pénzáramok (cash flow) relevánsak. A pénzáram<br />
vagy cash flow legegyszerűbben úgy definiálható, mint egy adott időszak (pl. egy év)<br />
alatt ténylegesen befolyt és ténylegesen kifizetett pénzek különbsége.<br />
A beruházási javaslatok pénzügyi életképességének, megítéléséhez a pénzáram alkalmasabb,<br />
mint a számvitelileg kimutatott eredmény.<br />
A számviteli eredmény megállapításakor egyrészt olyan ráfordításokat is figyelembe veszünk, amelyek<br />
az adott időszakban nem járnak tényleges pénzkiadással, másrészt a kimutatott számviteli eredmény<br />
nagyságát jelentősen befolyásolhatja, hogy a cég a számviteli törvény által megengedett értékelési eljárások<br />
(pl. készletek értékelése, amortizáció elszámolása) közül melyiket alkalmazza. Ezért amikor a beruházások<br />
teljesítményét becsüljük, akkor a számviteli eredmény helyett a működés során képződő<br />
nettó pénzárammal (cash flow-val) kell számolnunk, ami a várható adózott eredmény és az amortizáció<br />
együttes összege.<br />
A pénzáramokat növekményi alapon kell becsülni. Egy projekt értékét azok a pótlólagos pénzáramok adják,<br />
amelyek a javaslat elfogadásából következnek. Ezért minden pénzáramot, amely a beruházás elfogadásával változást<br />
eredményez a cég árbevételeiben, költségeiben és adófizetésében, bele kell foglalni az elemzésbe. Ezzel<br />
ellentétben, azokat a pénzáramokat, amelyeket a beruházás elfogadása nem érint, vagy nem a beruházás hozadékából<br />
térülnek meg, az elemzések során nem kell figyelembe venni.<br />
- 75 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A pénzáramokat adózás utáni bázison kell mérni, mivel az adó egyrészt tényleges pénzkifizetést<br />
jelent a cég számára, másrészt a kezdő befektetés is adózott pénzből történik.<br />
A pénzáramok becslésekor a beruházás valamennyi közvetett hatását figyelembe kell venni. Például a legtöbb<br />
beruházás a forgótőke szükséglet növekedésével jár együtt. Nyilvánvaló, ha több vagy nagyobb kapacitású<br />
gépeken folyik a termelés, akkor több anyagra és pénzre is lesz szükség a meg növekedett folyó tevékenység<br />
zavartalan lebonyolításához. A forgótőke szükséglet változását mind a kezdő befektetésnél, mind a működés<br />
során figyelembe kell venni.<br />
Az angolul sunk costs-nak nevezett elsüllyedtnek, elmerültnek fordítható költségeket ki<br />
kell hagyni a számításokból. Ezek körébe olyan kiadások tartoznak, amelyek már<br />
korábban megtörténtek, így megtérülésük nem függhet a beruházási javaslat elfogadásától<br />
vagy elutasításától.<br />
- 76 -<br />
Figyelembe kell venni a beruházáshoz felhasznált erőforrások olyan költségeit is, amelyek lényegesek<br />
lehetnek a beruházási döntés szempontjából, még ha nem is járnak tényleges pénzkiadással. Például<br />
egy cég a saját telkére tervezi egy szálloda építését. A telek forgalmi értéke 10 millió Ft, azaz ennyiért<br />
lehetne eladni. Ez az erőforrás tehát nem „szabad”, van alternatív hasznosítási lehetősége, amelyet haszonáldozat<br />
költségének (opportunity cost) nevezünk. A haszonáldozat költség tulajdonképpen az a<br />
pénzösszeg, amit akkor kapna a cég, ha a beruházási javaslatot elutasítaná és a telket eladná vagy más<br />
módon hasznosítaná.<br />
A beruházási döntéseket megalapozó számításokban az inflációt konzisztensen kell<br />
kezelni. Ez azt jelenti, ha a diszkontáláshoz névleges kamatlábat használunk, akkor a<br />
befektetésből származó pénzáramokat is nominális értékben kell kidolgozni.<br />
A nominális pénzáramok kiszámításánál a legnagyobb nehézséget annak a becslése jelenti, hogy a<br />
pénzáramokat meghatározó legfontosabb tényezők, mint az eladási árak, a gyártási költségek, az alapanyagok<br />
ára, a munkabér stb. az inflációval azonos mértékben változik-e, vagy sem. Például az biztos,<br />
hogy az amortizációra az infláció nincs hatással, mivel a számviteli előírások szerint az amortizációt az<br />
eszközök eredeti beszerzési árai alapján kell kiszámítani.<br />
A belső finanszírozási költségeket figyelmen kívül kell hagyni a működési pénzáramok<br />
becslésekor.<br />
A belső (tulajdonosi, hitelezői) finanszírozási költségek osztalék vagy kamat formájában<br />
történő kifizetéseket jelentenek a tulajdonosok vagy hitelezők számára, akik a<br />
beruházás megvalósításához szükséges tőkét biztosítják. A finanszírozási költségektől<br />
azért kell eltekinteni, mert ezek a beruházástól elvárt hozamba – a kalkulatív kamatláb<br />
közvetítésével – már belefoglalásra kerültek.<br />
Minél magasabb a finanszírozási források költsége, annál magasabb kamatlábat<br />
használunk a pénzáramok diszkontálásához. Így ha a kifizetésre kerülő osztalékokat<br />
vagy kamatolt levonnánk a becsült pénzáramokból, majd ezeket a pénzáramokat<br />
diszkontálnánk a megfelelő kamatlábbal, akkor ez a finanszírozási költségek kétszeres<br />
számbavételével lenne egyenlő.
6.3. A GAZDASÁGOSSÁGI SZÁMÍTÁSOK MÓDSZEREI<br />
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
A beruházások gazdaságossági előkészítése három alappilléren nyugszik:<br />
− Projekt terv készítése a kivitelezési folyamat tervezésére, valamint a beruházási<br />
költségek meghatározására.<br />
− Az üzleti terv részeként időarányos - a <strong>vállalkozás</strong> életpályájához alkalmazkodó<br />
- árbevétel és költségterv a tervezett beruházás pénzügyi működésének<br />
előrejelzésére.<br />
− Az időtényező figyelembevételén alapuló korszerű mutatószámok számítása<br />
a <strong>vállalkozás</strong> pénzügyi adatai alapján. A tervezés pontatlanságának<br />
ellensúlyozását szolgáló érzékenységvizsgálatok elvégzése, amely az adott<br />
beruházás stabilitását mutatja az elkerülhetetlenül bekövetkező társadalmi,<br />
közgazdasági változások mellett.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>ok és beruházások gazdaságossági vizsgálata során a következő három<br />
fő terület meghatározása szükséges:<br />
− beruházási költségek,<br />
− árbevételek és a<br />
− működési költségek.<br />
A beruházás pénzügyi tervezésekor a fenti tételeket részletezve időbeni esedékességük<br />
szerint kell tervezni. A beruházási költségeket a projekt terv, az árbevételeket és a<br />
működési költségeket a működési terv tartalmazza.<br />
Az üzleti tervezés során a beruházások pénzügyi tervei egyrészt közép- és hosszú távra<br />
szóló gazdaságossági vizsgálatok, másrészt rövid távú likviditási tervek. A tervek<br />
más-más vizsgálatok alapjául szolgálnak, de természetesen szervesen kapcsolódnak<br />
egymáshoz.<br />
A beruházás-gazdaságossági vizsgálatok tulajdonképpen hatékonyság vizsgálatok,<br />
amelyek a befektetés jövedelem termelését számszerűsítik.<br />
A likviditási tervek a tervváltozatok finanszírozhatóságát, életképességét vizsgálják,<br />
különös tekintettel a működés első időszakára. Itt különös figyelemmel kell tervezni<br />
a <strong>vállalkozás</strong>sal kapcsolatos pénzösszegek megszerzésének és kifizetésének időpontjait,<br />
a működtetés és a forgóeszköz-finanszírozás törvényszerűségeit. Sok problémát<br />
okoz az ÁFÁ-val kapcsolatos bizonytalanság, amely abból adódik, hogy - különösen<br />
az induló <strong>vállalkozás</strong>ok esetében - az adóhatóság az első nagyobb összegű ÁFA viszszaigénylés<br />
után adóellenőrzést rendel el és ez a vizsgálat befejezéséig halasztó hatályú<br />
az összeg kifizetése szempontjából. Hiába fizet esetleg késedelmi kamatot az adóhatóság,<br />
ha a <strong>vállalkozás</strong> likviditási egyensúlya veszélybe kerül.<br />
A befektetés megítélésének egyik legátfogóbb szempontja a vagyonmérleg készítése. A<br />
beruházás tényleges hozama a működés során jelentkező jövedelmek és a létrejött<br />
vagyongyarapodás összegeként határozható meg.<br />
- 77 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
6.3.1. A pénzáramok (cash flow) típusai<br />
A beruházásokkal kapcsolatban az alábbi pénzáramok különböztethetők meg:<br />
− kezdő pénzáram, (beruházási költség)<br />
− működési pénzáram,<br />
− végső pénzáram, (maradványérték) .<br />
A kezdő pénzáram (beruházási költség) a beruházás érdekében (a beruházás eldöntésétől<br />
a beruházás üzembe helyezéséig) felmerült kiadásokat foglalja magában.<br />
Legfontosabb elemei a következők:<br />
+ Az „új” eszköz eredeti bekerülési ára<br />
+ A tőkésíthető kiadások (szállítási, alapozási, szerelési költség, stb.)<br />
+ Nettó forgótőke szükséglet<br />
+ Meglévő erőforrások alternatív költsége<br />
– Régi eszközök értékesítéséből származó bevétel<br />
± Adóhatás<br />
= Kezdő pénzáram<br />
A működési pénzáram becslése során azt próbáljuk számszerűsíteni, hogy a beruházás<br />
üzembe helyezése után, a befektetés eredményeként hogyan változik a <strong>vállalkozás</strong><br />
cash flow-ja a beruházás tervezett élettartama alatt. Itt különösen nagy jelentősége<br />
van a már korábban említett elvnek, hogy a pénzáramokat különbség alapon kell becsülni.<br />
Bármely periódus (időszak) működési pénzáramának fő elemei:<br />
+ Árbevétel<br />
– Folyó működési költségek<br />
– Értékcsökkenési leírás<br />
± Adózás előtti eredmény<br />
– Társasági adó<br />
± Adózás utáni eredmény<br />
+ Értékcsökkenési leírás<br />
± Folyó működésből származó pénzáram<br />
± Forgótőke változás<br />
= A periódus pénzárama<br />
A végső pénzáram (maradványérték) meghatározásakor azt becsüljük fel, hogy a beruházás<br />
felszámolásával mekkora pénzösszeget nyerhetünk vissza az eredeti befektetésből.<br />
A végső pénzáram két legfontosabb eleme:<br />
- 78 -<br />
− a gépek berendezések értékesítéséből származó tényleges pénzbevétel,<br />
− a felszabaduló forgótőke.<br />
A gépek, berendezések értékesítéséből származó tényleges pénzbevétel függ egyrészt a használt<br />
tárgyi eszköz piaci árától, másrészt attól, hogy a piaci ár és a könyv szerinti érték hogyan viszonyul<br />
egymáshoz. Ha a piaci ár magasabb a könyv szerinti értéknél, adóztatható jövedelem képződik.<br />
Ilyen esetben a tényleges pénzáram a piaci ár és a fizetendő adó különbsége. Ha a piaci ár<br />
és a könyv szerinti érték megegyezik, akkor a teljes bevétellel számolhatunk. Ha a piaci ár ala-
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
csonyabb, mint a könyv szerinti érték, akkor a cég szintjén adómegtakarítás keletkezik. Ilyen<br />
esetben a végső pénzáram a piaci ár és az adómegtakarítás együttes összege.<br />
6.3.2. Döntési kritériumok<br />
A beruházási döntéseket különböző szituációkban kell meghozni. Bármely döntési<br />
probléma besorolható az alábbi három kategória valamelyikébe:<br />
− döntés a beruházási javaslat elfogadásáról vagy elutasításáról,<br />
− választás az egymást kölcsönösen kizáró beruházási javaslatok között,<br />
− a beruházási javaslatok rangsorolása korlátozott erőforrások esetén.<br />
Az első döntési szituáció a legegyszerűbb, és tulajdonképpen minden beruházási javaslattal kapcsolatban fel kell<br />
tenni azt a kérdést, hogy az adott változat a <strong>vállalkozás</strong> számára elfogadható-e vagy sem. Ha a válasz pozitív,<br />
akkor érdemes pénzt fektetni a beruházás megvalósításába.<br />
A második döntési szituációban az egymást kölcsönösen kizáró beruházási javaslatok közül kell választani. Ez<br />
azt jelenti, hogy a döntéshozóknak azonos célt szolgáló, de egymással versengő beruházási javaslatok sorozatát<br />
kell megvizsgálni. Mivel azonban csak egy javaslat valósítható meg, ezért az egyik javaslat elfogadása egyben a<br />
többi elutasítását jelenti. Ahhoz azonban, hogy a javaslatok sorozatából egyet kiválaszthassunk, mindegyiket<br />
meg kell vizsgálni a pénzügyi életképesség szempontjából. Előfordulhat olyan eset is, hogy a javaslatokból egyiket<br />
sem szabad megvalósítani. Ha viszont a javaslatok közül több elfogadható, akkor ezeket sorrendbe kell<br />
állítani, és valamilyen kritérium alapján közülük ki kell választani a legjobbat.<br />
A harmadik döntési szituációra az a jellemző, hogy több jó beruházási javaslatot talált<br />
a cég, mint amennyi tőke a megvalósításukhoz rendelkezésre áll, vagy megszerezhető.<br />
Itt tehát az a feladat, hogy az elfogadható beruházási javaslatokból olyan<br />
kombinációkat képezzünk, amelyek megvalósítását egyrészt a rendelkezésre álló tőkemennyiség<br />
lehetővé teszi, másrészt amelyek megvalósítása révén a cég a legnagyobb<br />
értéknövekedést, vagyongyarapodást éri el.<br />
6.4. A BERUHÁZÁS-GAZDASÁGOSSÁGI MUTATÓSZÁMOK<br />
A felsorolt döntési problémák megoldására sokféle döntési szabály, technika vehető<br />
igénybe. A következőkben röviden áttekintjük a legszélesebb körben ismert és legygyakrabban<br />
használt döntési kritériumokat.<br />
A több gazdaságossági mutató számítható egy beruházással, <strong>vállalkozás</strong>sal kapcsolatban. Ezek kalkulációja<br />
után megállapítható, hogy a különböző megközelítést tükröző mutatószámok nagy része egymásnak<br />
ellentmondó eredményt adhat, nehezítve ezzel a tervező, döntéshozó munkáját. A valós értékeléshez<br />
szűkíteni kell az alkalmazott beruházás-gazdaságossági mutatók számát oly mértékben, hogy viszonylag<br />
egyszerűen, érthetően de teljes körűen jellemezzék az adott tervváltozatot.<br />
A szabályok alkalmazása során minden döntéseknél figyelembe kell venni az idő<br />
pénzértékét. Az alkalmazott mutatószámokat összefoglalóan jelenérték-számításon<br />
vagy diszkontált pénzáramokon alapuló technikáknak nevezik.<br />
Ebbe a csoportba tartozik:<br />
− a Nettó jövedelem jelenlegi értéke (NPV),<br />
− a Belső kamatláb (IRR),<br />
− a Jövedelmezőségi index (PI),<br />
− a Dinamikus megtérülési idő.<br />
- 79 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
- 80 -<br />
A diszkontált pénzáramok (Discounted Cash Flow) használatán alapuló különböző módszerek lényegében<br />
két nagy csoportba sorolhatók: Az egyik csoport Nettó Jövedelem Jelenlegi értéke (Net Present Value) módszer<br />
néven ismeretes. Azokban az esetekben használatos, amikor ismert azoknak a pénzügyi forrásoknak a<br />
költsége, amelyekből a beruházás (befektetés) megvalósul, vagy adott egy minimális hozamkövetelmény.<br />
A másik módszer Belső Kamatláb (Internal Rate of Return) néven ismert. Ez a módszer<br />
akkor alkalmazható, amikor nem ismerjük a jövedelmek diszkontálásához szükséges<br />
kamatlábat.<br />
6.4.1. Nettó jövedelem jelenlegi értéke (Net Present Value – NPV)<br />
A Nettó jövedelem jelenlegi értéke mutatóról az „Idő pénzértéke” c. fejezetben már<br />
említést tettünk és láttuk, a ez egy különbség jellegű mutató, amely azt fejezi ki, hogy a<br />
beruházás teljes élettartama alatt képződő pénzáramok diszkontált összegéből levonva<br />
a kezdő pénzáramot, mekkora nettó jövedelem (hozam) képződik.<br />
Mivel a kezdő pénzáram előjele mindig negatív (pénzkiadás), a működési pénzáramok<br />
együttes jelenértéke pedig általában pozitív, ezért a nettó jelenérték az alábbiak<br />
szerint írható fel:<br />
A nettó jövedelem jelenlegi értéke azt fejezi ki, hogy mennyi a beruházás - tervezett<br />
időszak alatt megtermelt - nettó nyeresége a beruházás időpontjára diszkontálva1 . A mutatószám<br />
segítségével megítélhető a <strong>vállalkozás</strong> abszolút eredményessége. A számítás<br />
alkalmas kompetitív, - egymással ugyanazon forrásért versengő - tervváltozatok öszszehasonlítására.<br />
A nettó jövedelem úgy számolható ki, hogy a keletkező bevételek jelenlegi értékéből<br />
kivonjuk a felmerülő költségek jelenlegi értékét, melyek egyrészt az egyszeri beruházás-ráfordítások,<br />
másrészt a folyamatos fenntartás, működtetés költségeit jelentik.<br />
A nettó jövedelem jelenlegi értéke mutató a következő összefüggés alapján számítható:<br />
NPV =<br />
n<br />
∑<br />
k=<br />
1<br />
Á<br />
k<br />
( 1+<br />
i)<br />
k<br />
−<br />
n<br />
∑<br />
k=<br />
1<br />
M<br />
k<br />
( 1+<br />
i)<br />
k<br />
−<br />
n<br />
∑<br />
k=<br />
1<br />
B<br />
k<br />
( 1+<br />
i)<br />
ahol NPV = a nettó jövedelem jelenlegi értéke<br />
Ák = az adott időszakban esedékes összes árbevétel<br />
Mk = az adott időszakban esedékes összes működési költség<br />
Bk = az adott időszakban esedékes összes beruházási költség<br />
k = az adott időszak száma<br />
n = az időszakok száma<br />
i = kalkulatív kamatláb<br />
Amennyiben az NPV mutató értéke negatív a beruházás veszteséges, mivel az árbevételek<br />
nem fedezik a költségeket. Nulla nettó jövedelem jelenérték azt jelenti, hogy<br />
a beruházás kifizetett minden felmerülő költséget, de jövedelmet nem termel. Erre az<br />
időpontra térül meg a befektetett tőke. Pozitív NPV esetén a döntéshozó megítélésen<br />
múlik, hogy a tervezett jövedelem elegendő-e a befektető számára az adott időszak<br />
hozadékként.<br />
1 A diszkontálás magyarázatát a jegyzet "Az időpreferencia a számításokban" című fejezete tartalmazza.<br />
k
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
A Nettó jövedelem jelenlegi értéke (NPV) mutató alkalmazása esetén azok a beruházások<br />
fogadhatók el, amelyek nettó jelenértéke pozitív.<br />
Amennyiben több egymást kölcsönösen kizáró beruházás közül kell a legjobbat kiválasztani,<br />
úgy a legnagyobb NPV értéket adó tervváltozatot kell megvalósítani.<br />
A Nettó jövedelem jelenlegi értéke, mint döntési kritérium előnyei:<br />
− Figyelembe veszi mind a pénzáramok nagyságát, mind azok időbeni alakulását a<br />
beruházás teljes élettartama alatt. Kiemelten fontos szerepe van a pénz időértékének<br />
a beruházások értékelésekor olyan periódusokban, amikor az inflációs ráta<br />
különösen magas.<br />
− A Nettó jövedelem jelenlegi értéke mutató kizárólag a beruházásokból várhatóan<br />
visszaáramló jövedelmektől (cash flow) és a befektetéseknek a tőkepiacokon kialakult<br />
jövedelmezőségi szintjétől (opportunity cost of capital) függ. Minden más<br />
döntési szabály ugyanis, amelyre hatással van a pénzügyi vezetés ízlése, szubjektív<br />
értékítélete, vagy a <strong>vállalkozás</strong> üzleti tevékenységének eddig elért jövedelmezősége,<br />
illetve más független a tervek jövedelmezősége, csak rosszabb döntéshez vezethet.<br />
− Mivel a jelenérték számítás következtében mindent pénzmennyiséget jelenértéken<br />
mérünk, így a különböző beruházási javaslatokkal kapcsolatos pénzáramok, illetve<br />
az NPV értékeik összeadhatók. Az összeadhatóság (additivitás) tulajdonságával<br />
egyedül csak a nettó jelenérték módszer rendelkezik.<br />
− A legjobb döntési szabály az egymást kölcsönösen kizáró beruházások rangsorolására.<br />
− A leginkább biztosítja a tulajdonosok (részvényesek) vagyonának gyarapodását.<br />
A döntési szabály hátránya:<br />
− Erőforrás korlát esetén alkalmazása nem biztosítja a maximális vagyonnövekedést.<br />
− Sokan úgy vélik, nehéz megérteni a Nettó jövedelem jelenlegi értéke mutató által<br />
kifejezett pénzösszegek (jelenértékű forintok, dollárok) pontos jelentését.<br />
6.4.2. A Belső kamatláb (Internal Rate of Return - IRR)<br />
A Belső kamatláb mutató úgy definiálható, mint az a kamatláb, amellyel a beruházás<br />
révén képződő pénzáramokat diszkontálva, azok együttes összege éppen egyenlő<br />
a kezdő pénzárammal.<br />
Tehát NPV = 0<br />
A belső kamatláb megmutatja, hogy mekkora az a kalkulatív kamatláb, amely mellett<br />
a beruházás egyszeri és a működés folyamatos költségei a bevételekből éppen egyszer<br />
térülnek meg az élettartam alatt.<br />
Ez a fedezeti pont, ekkor még nem képződött nyereség. Ilyen értelemben a belső kamatláb<br />
a beruházás "belső" jövedelmezőségét mutatja. A befektetés annál jövedelmezőbb<br />
minél magasabb a belső kamatláb. A beruházást akkor érdemes megvalósítani,<br />
ha annak belső kamatlába meghaladja a számításokban alkalmazott kalkulatív ka-<br />
- 81 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
matláb nagyságát. A beruházás kölcsönből történő megvalósítása esetén, a belső kamatláb<br />
meg kell, hogy haladja a kölcsön után fizetendő kamatláb mértékét. Ilyen értelemben<br />
a belső kamatláb a beruházás hitelképességét mutatja. Számítása meglehetősen<br />
bonyolult, számítógépes iterációval végezhető el.<br />
A belső kamatláb értéke mutató a következő összefüggés alapján számítógépes iterációval<br />
számítható:<br />
- 82 -<br />
n<br />
∑<br />
k=<br />
1<br />
Á<br />
k<br />
( 1+<br />
i)<br />
k<br />
=<br />
n<br />
∑<br />
k=<br />
1<br />
M<br />
k<br />
( 1+<br />
i)<br />
k<br />
+<br />
n<br />
∑<br />
k=<br />
1<br />
B<br />
k<br />
( 1+<br />
i)<br />
keressük azt az "i" értéket ahol NPV = 0<br />
(a jelölések megegyeznek az előző összefüggésben alkalmazottakkal.)<br />
A Belső kamatláb számítása, mivel nem adott a diszkontáláshoz szükséges kamatláb,<br />
ezért az NPV számításánál bonyolultabb feladatot jelent.<br />
A belső kamatláb szabály alapján azok a beruházások fogadhatók el, amelyek belső<br />
kamatlába magasabb, mint a beruházástól megkövetelt hozam, vagy a tőke költsége.<br />
Tehát: IRR > kalkulatív kamatláb<br />
A Belső kamatláb mutató alkalmazásának előnyei:<br />
− Figyelembe veszi mind a pénzáramok nagyságát, mind azok időbeli alakulását a<br />
beruházás egész élettartama alatt.<br />
− Az elfogadni vagy elutasítani döntési problémáknál jól működik, a nettó jelentértéé<br />
szabállyal azonos eredményhez vezet.<br />
− Épít az elemzők intuícióira.<br />
− Sokan érzik úgy, hogy könnyebb értelmezni egy beruházás belső megtérülési rátáját,<br />
mint a nettó jelenértékét.<br />
A döntési szabály hátrányai:<br />
− Vannak olyan szituációk, amikor a belső kamatláb használata problémát okoz.<br />
6.4.3. Jövedelmezőségi index (Profitability Index - PI)<br />
A jövedelmezőségi index, vagy más néven hozam-költség arány olyan mutató, amelyben<br />
a beruházás révén képződő jövedelmek diszkontált értékét (jelenértékét) a kezdő<br />
pénzáramhoz viszonyítjuk.<br />
n<br />
∑<br />
Á<br />
k=<br />
1 ( 1+<br />
i)<br />
PI = n<br />
k<br />
∑<br />
k=<br />
1<br />
k<br />
+<br />
B<br />
∑<br />
k=<br />
1<br />
k<br />
n<br />
( 1+<br />
i)<br />
( 1+<br />
i)<br />
(a jelölések megegyeznek az előző összefüggésekben alkalmazottakkal.)<br />
A jövedelmezőségi index alapján azok a beruházások fogadhatók el, amelyeknél a<br />
mutató értéke 1-nél nagyobb. Ha ugyanis PI >1, akkor a beruházás NPV-je biztosan<br />
pozitív.<br />
k<br />
M<br />
k<br />
k<br />
k
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
A jövedelmezőségi index úgy értelmezhető, mint az eredetileg befektetett összeg<br />
minden egységére jutó jelenérték hozam.<br />
A jövedelmezőségi index szabály előnyei:<br />
− Viszonylag könnyű kiszámítani.<br />
− Erőforrás korlát esetén jobb döntést eredményezhet, mint a nettó jelenérték.<br />
A szabály hátránya:<br />
− Elég nehéz értelmezni<br />
− Az egymást kölcsönösen kizáró beruházások esetében félrevezetheti a döntéshozókat.<br />
6.4.4. A Dinamikus (diszkontált) megtérülési idő (Payback Period)<br />
A statikus megtérülési idő egykor az egyik legismertebb, nem diszkontáláson alapuló<br />
döntési technika volt. Modernizált változata a szakaszosan halmozott NPV számításon<br />
alapuló Dinamikus megtérülési idő arra a kérdésre ad választ, hogy hány év alatt kapja<br />
vissza a <strong>vállalkozás</strong> az eredetileg befektetett pénzt a beruházás eredményeként képződő<br />
jövedelmekből.<br />
A Dinamikus (diszkontált) megtérülési idő azt fejezi ki, hogy hány évig kell a beruházásnak<br />
működnie, hogy a Nettó jövedelem jelenlegi értéke pozitív legyen. Más megfogalmazásban,<br />
hány év diszkontált jövedelméből térül meg az eredetileg befektetett<br />
tőke?<br />
Ez a döntési szabály ötvözi a megtérülési idő előnyeit (kockázat és likviditás jelzése) a<br />
diszkontált jövőbeni pénzáramok előnyeivel.<br />
Ha a Dinamikus megtérülési időt használjuk döntési kritériumként, akkor ahhoz,<br />
hogy döntéseinkben következetesek legyünk, meg kell határozni az általunk megkövetelt<br />
(a még megengedhető maximális) megtérülési időt. Az elfogadni vagy elutasítani<br />
döntési szituációban e megtérülési szabály alapján a beruházási javaslat akkor<br />
fogadható el, ha a várható megtérülési idő rövidebb a megengedhető maximális<br />
megtérülési időnél. Egymást kölcsönösen kizáró javaslatok közül pedig azt kell választani,<br />
amelyik gyorsabban megtérül.<br />
A megtérülési idő mint értékelési módszer vagy döntési szabály előnyei:<br />
− Az NPV számítással együtt viszonylag egyszerű számítani és könnyű<br />
megérteni.<br />
− Bizonyos szempontból információt nyújt a javasolt beruházások kockázatáról.<br />
Olyan periódusokban, amikor a jövő különösen kockázatosnak<br />
látszik, minél rövidebb idő alatt térül meg a befektetett tőke, annál biztosabbnak<br />
fogják tekinteni a beruházást.<br />
− A likviditás oldaláról is jelzi a beruházás kívánatosságát. Minél gyorsabb<br />
a megtérülési idő, annál gyorsabban igénybe vehetők, felhasználhatók a<br />
befolyó pénzek.<br />
- 83 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A módszer vagy döntési szabály legfőbb hiányosságai:<br />
- 84 -<br />
− A megengedhető maximális megtérülési idő kiválasztása nagy mértékben<br />
szubjektív és különböző emberek alapvetően azonos adatokat használva<br />
is eltérő döntéseket hozhatnak egy beruházási javaslattal kapcsolatban.<br />
Így a megtérülési idő nem nyújt objektív, és a tulajdonosok (részvényesek)<br />
gazdagságának maximalizálásával összhangban lévő döntési kritériumot.<br />
− Általában nem méri a beruházási javaslat jövedelmezőségét, és lényegében<br />
figyelmen kívül hagyja, hogy a megtérülési idő után milyen hoszszú<br />
ideig és milyen nagyságú hozamok képződnek még.<br />
− A <strong>vállalkozás</strong> számára fontos távlati szempontok háttérbe szorulnak,<br />
mivel ez a kritérium azoknak a beruházási javaslatoknak kedvez, amelyeknek<br />
már röviddel a befektetést követően magas a hozamuk. Nem<br />
kétséges, hogy ezek előnybe részesítése mellett számos érv felsorakoztatható.<br />
Azonban az olyan beruházási javaslatok is, amelyek esetében különböző<br />
okok miatt (például a termelés felfutása, vagy a termék bevezetése<br />
a piacra időbe telik) a hozamok először szerényebbek, később viszont<br />
hosszabb időszakon át egyenletesen jó jövedelmekkel lehet számolni,<br />
amelyek jelentősen hozzájárulnak a cég pénzügyi helyzetének<br />
stabilitásához.<br />
Amennyiben nem valamilyen speciális döntési szituációtó van szó, akkor a most<br />
bemutatott kritériumok alapján azonos döntési eredményre jutunk.<br />
Ez a következők szerint foglalható össze:<br />
16. ábra: A mutatószámok döntési kritériumként történő használata<br />
ELFOGADNI<br />
DÖNTÉS<br />
ELUTASÍTANI<br />
NPV > 0 NPV < 0<br />
IRR > r IRR < r<br />
PI > 1 PI < 1<br />
Ha ugyanis a Nettó jövedelem jelenlegi értéke (amely a diszkontált pénzáramok és a<br />
kezdő pénzáram különbsége) pozitív, akkor biztos, hogy a jövedelmezőségi index 1nél<br />
nagyobb lesz, hiszen az a kettő hányadosa. Továbbá, ha „r” kalkulatív kamatlábbal<br />
diszkontálva a pénzáramokat a nettó jelenérték pozitív, akkor szintén biztos,<br />
hogy a belső kamatlábnak annál magasabbnak kell lenni, hiszen a Belső kamatlábbal<br />
diszkontálva a Nettó jövedelem jelenlegi értéke 0-val egyenlő.<br />
A beruházás-gazdaságossági kalkulációk bemutatása során felmerül néhány más tényező<br />
értelmezése is.
Ezek a következők:<br />
− az infláció és prognosztizáció kapcsolata,<br />
− az amortizáció kérdése és a<br />
− kalkulatív kamatláb nagysága.<br />
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
6.4.5. Az infláció kezelése a tervezés során<br />
A gazdaságosság mértékét nem befolyásolja az a tény, ha az infláció következtében a<br />
ráfordítások és hozamok árai azonos arányban változnak. A gazdaságossági számításokban<br />
az infláció ilyen szempontból figyelmen kívül hagyható. Az infláció hatásának<br />
kiszűrésére alapvetően két módszer alkalmazható:<br />
− a bevételek és a költségek tervezésekor nem veszik figyelembe az infláció<br />
hatását, csak az arány változásokat tüntetik fel,<br />
− a hozamoknál és ráfordításoknál beszámítják az infláció hatását, de egy<br />
inflációs ráta segítségével az infláció hatásait kiszűrik.<br />
Az árak előrejelzései, prognózisai általában tartalmazzák mindkét tényezőt, ezért<br />
könnyebben járható útnak tűnik az infláció hatásainak kiszűrése. Amennyiben ezt<br />
nem teszik meg, az időpreferenciát alkalmazó számítások eredménye torzul. Elméletileg<br />
a kamatláb vagy diszkonttényező évenkénti növelésével az árszínvonal változás<br />
hatása kiszűrhető lenne, de az ilyen számítások módszertana még nem eléggé kidolgozott.<br />
6.4.6. Az amortizációs költségek kérdése<br />
A működési költség tervezése során az a módszer a helyes, amely az amortizációs költségeket<br />
nem sorolja a beruházás tényleges működési költségei közé, így a gazdaságossági<br />
számításokban nem terheli a beruházási tervváltozatot egy olyan költség, amely valójában<br />
nem kerül elvonásra a <strong>vállalkozás</strong>tól. Az értékcsökkenési leírás tervezése<br />
mégis szükséges, hiszen a számviteli törvény alapján ez a költség adóalap csökkentő<br />
tétel, és így a <strong>vállalkozás</strong> adózott jövedelmének kiszámításához feltétlenül szükséges.<br />
Az amortizáció alapvető funkciója az újratermelés feltételeinek megteremtése, tehát az értékátvitel biztosítása.<br />
Az értékcsökkenési leírás gazdasági tartalma a hatékonyságtól független kategória, amelynek<br />
nagyságát az állóeszközök tulajdonságai és különböző hatósági rendelkezések határoznak meg. Költségnek<br />
sem igazán tekinthető, hiszen nem von el pénzt a <strong>vállalkozás</strong>tól hiszen újra befektethető, felhasználható.<br />
Ezért a beruházások gazdaságossági elemzésekor sem a beruházási, sem az éves üzemelési költségek<br />
között nem vehető számításba. Emiatt a beruházási döntés-előkészítés során számított éves jövedelem<br />
nagysága eltér a valóságban jelentkező mérleg szerinti eredménytől. Ez a befektető szempontjából<br />
elfogadható, hiszen a kimutatott jövedelem jelenlegi értékre számított nagysága így is reális alapja a<br />
döntéshozatalnak.<br />
- 85 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
6.4.7. A kalkulatív kamatláb meghatározása<br />
- 86 -<br />
A kalkulatív kamatláb az idő pénzértékét fejezi ki.<br />
A kalkulatív kamatláb meghatározásakor a legtöbb szakember mindig az aktuális<br />
banki hitelkamatlábat alkalmazza a számításokban, azonban annak kialakítására<br />
több lehetséges válasz is adható:<br />
− Az előző felfogást támasztja alá az a nézet, mely szerint az alkalmazott kalkulatív kamatláb<br />
nagysága legyen azonos a fejlesztési hitelek kamatával. Így biztosítható a befektetett tőke minimális<br />
elvárt hozadéka. Ez a számítási mód egyszerű, de nem garantálja a pénzeszközök hatékony<br />
felhasználását, az eredmények reális értékelését, mivel csak alapvető követelményeket<br />
támaszt.<br />
− Más álláspont szerint a <strong>vállalkozás</strong> teljes állóeszköz-lekötésére jutó tényleges nyereség legyen a<br />
számításokban alkalmazott kalkulatív kamatláb alapja. Ez is tulajdonképpen a minimál-kamat,<br />
amely csupán azt fejezi ki, hogy a tervezett beruházás legalább a jelenlegi eszközparkkal azonos<br />
eszközarányos nyereséget adjon (amely összességében biztos, hogy nem optimális hatékonyságú).<br />
A szakmailag helyes válasz az hogy maximális jövedelem elérése legyen a számításokban<br />
alkalmazott kalkulatív kamatláb alapja.<br />
A kalkulatív kamatláb nagyságát a legjobb beruházási, befektetési lehetőség egységnyi<br />
lekötött eszközértékére számított jövedelemszintje alapján kell meghatározni.<br />
Ez a maximális jövedelmezőségre törekvő módszer a tervváltozatok egy részét túlzottan<br />
leértékelheti, gazdaságtalannak mutathatja. A szigorú értékelésnek azonban nagyobb<br />
biztonságú tervezés az eredménye.<br />
6.5. ÉRZÉKENYSÉGVIZSGÁLATOK<br />
Érzékenységvizsgálatok célja annak megállapítása, hogy a tervezés pontatlansága, a<br />
bekövetkező változások milyen mértékben befolyásolják a beruházás-gazdaságossági<br />
számítások eredményeit.<br />
Az érzékenységvizsgálatok segítségével meghatározható a beruházási tervváltozat stabilitása.<br />
A módszer segítségével három alap paraméter változásának az eredményre gyakorolt<br />
hatása vizsgálható. Ezek a:<br />
- a beruházási költség,<br />
- a várható működési költségek és a<br />
- prognosztizált árbevétel<br />
Az érzékenységvizsgálat nem más mint a beruházás-gazdaságossági mutatók sorozatos<br />
számítása majd táblázatba rendezése.
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
Ezek alapján a következő táblázat-párok készülhetnek:<br />
- árbevétel - működési költség,<br />
- árbevétel - beruházási költség és<br />
- működési költség - beruházási költség.<br />
A táblázat első sorában az árbevételek, az első oszlopban pedig a működési költségek<br />
változásának százalékos mértéke került feltüntetésre. Megfigyelhető, hogy a táblázat<br />
úgy készült, hogy az eredmények szempontjából a bal felső sarok a "kedvezőtlen"<br />
(ebben az irányban nőnek a költségek és csökkennek a bevételek), a jobb alsó pedig<br />
a "kedvező" sarok.<br />
Megállapítható a számított mutatószámok alapján egy "elfogadhatósági-nem elfogadhatósági"<br />
határvonal a táblázatokban. Minél távolabb esik ez a határ az eredeti tervszámokból<br />
származó eredményektől (a táblázatok középpontja), annál rugalmasabb<br />
illetve kevéssé érzékeny a <strong>vállalkozás</strong> a gazdasági körülmények kedvezőtlen irányú<br />
változására.<br />
Más oldalról a tervezőnek az érzékenységvizsgálatok alapján lehetősége van megvizsgálni<br />
a tervek hibatűrését. Ha az vizsgálatok azt mutatják, hogy az eredetileg tervezett<br />
alapadatok 5-15 %-os eltérése megkérdőjelezi a <strong>vállalkozás</strong> gazdaságosságát, úgy<br />
a befektetőnek mérlegelnie kell, hogy a rendelkezésre álló ismeretek alapján tervezhetők-e<br />
ilyen pontossággal az adatok.<br />
6.6. HOGYAN KÉSZÜLNEK SZÁMÍTÁSOK A GYAKORLATBAN?<br />
A következőkben az egyszerűségre törekedve modellszámításokon mutatjuk be a beruházások<br />
tervezésére használható gyakorlati eljárásokat.<br />
6.6.1. Példák a gazdaságossági számításokhoz<br />
A hosszú távú terveket általában éves bontásban készítjük el. A cél az egyes években<br />
jelentkező beruházási költségek, valamint az árbevételek és a működési költségek<br />
alapján az éves osztalékfizetés alapját képező adózott eredmény meghatározása.<br />
A vizsgálatok időhorizontjaként a reálisnak tekinthető időtávlatok tűzhetők ki. Általános<br />
szabályként elfogadható, hogy a beruházás élettartama, de legalább a fejlesztési<br />
hitelek futamideje legyen a beruházás-gazdaságossági vizsgálatok tervezési időtávja.<br />
Három tartalmában különböző, de formájában azonos alapadat táblázat elkészítése<br />
szükséges. Az első a beruházási költségek, a második az árbevételek, a harmadik pedig<br />
a működési költségek számára. A táblázatok első oszlopa a jelentkező pénzügyi tételek<br />
részletes bontását teszi lehetővé. Ennek segítségével, lehet az árajánlatokat, a piacfelmérés<br />
adatait, az eddigi tapasztalatokat beépíteni a tervekbe. Az oszlopokban az<br />
egyes időszakok - példánkban a termelési évek - pénzügyi adatai kerülnek tervezésre.<br />
A táblázatok összesítő sora tartalmazza az adott időszak összes költségét illetve árbevételét.<br />
- 87 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A következő egyszerűsített modell - a társasági nyereségadó rendszer alapján - a számítások<br />
megértéséhez, elkészítéséhez nyújt gyakorlati segítséget. (A tervezés során a<br />
következő táblázatok adatai forintban vagy ezer forintban kerülnek meghatározásra.)<br />
Beruházási költségek<br />
Megnevezés 0. év 1. év 2. év 3. év 4. év 5. év 6. év<br />
- "A" költség 100<br />
- "B" költség 100 100<br />
- "C" költség 50<br />
Összesen: 250 100<br />
Árbevételek<br />
Megnevezés 0. év 1. év 2. év 3. év 4. év 5. év 6. év<br />
- "a" bevétel 300 300 350 300 500 500<br />
- "b" bevétel 100 0 0 0 0 0<br />
- "c" bevétel 200 300 350 400 300 300<br />
Összesen: 600 600 700 700 800 800<br />
Működési költségek<br />
Megnevezés 0. év 1. év 2. év 3. év 4. év 5. év 6. év<br />
- "x" költség 200 200 250 250 250 250<br />
- "y" költség 100 50 50 50 50 50<br />
- "z" költség 50 100 100 100 120 120<br />
Összesen: 350 350 400 400 420 420<br />
Az adóalap számításhoz szükséges amortizációs- valamint hitel tőke- és kamatköltségek<br />
Amortizációs ktg. 20 20 20 10 10 10<br />
Tőketörlesztés 0 100 100<br />
Kamatfizetés 58 58 29<br />
Az eddig összegyűjtött, megtervezett adatok képezik a beruházás-gazdaságossági vizsgálatok<br />
alapadatait. Az ezt követő számítások az alapadatok "feldolgozását" jelentik.<br />
- 88 -
Az eredményszámítás<br />
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
Megnevezés 0. év 1. év 2. év 3. év 4. év 5. év 6. év<br />
Adóalap<br />
Adóalapot csök-<br />
250 250 300 300 380 380<br />
kentő tételek 78 78 49 10 10 10<br />
Adó (18%) 31 31 45 52 67 67<br />
Adózott eredmény<br />
Beruházás - tőke-<br />
219 219255 248 313 313<br />
törlesztés - tartalékképzés<br />
250 100<br />
Osztalékadó alap 119 219155 248 313 313<br />
Adó alap I. sáv 11 20 14 23 29 29<br />
Adó alap II. sáv 17 32 23 36 46 46<br />
Osztalékadó 28 52 37 59 75 75<br />
Osztalék 91 167 118 189 239 239<br />
Cash flow -250 91 167 118 189 239 239<br />
A fenti táblázat „Adóalap” sorának értékeit az éves összes árbevétel és az éves összes<br />
működési költség különbözeteként kapjuk. Adóalap csökkentő tételként az előzőekben<br />
említett amortizációs költség és a gazdálkodási hitelek kamatai kerülnek összegzésre.<br />
A társasági adótörvény szerinti 18 %-os adó a csökkentett adóalapból számítható.<br />
Az osztalék számítása az osztalékadó alap meghatározása után történhet úgy,<br />
hogy az adózott eredményből kivonjuk a beruházásra, beruházási hitelek törlesztésére,<br />
tartalékképzésre fordított összegeket. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok tulajdonosai a <strong>vállalkozás</strong><br />
adózott jövedelméből osztalékot kaphatnak, mely a személyi jövedelemadó<br />
esetében adóköteles bevétel.<br />
Az osztalékadó mértéke 20 % ill. 35 %, attól függően, hogy a magánszemély milyen<br />
részesdéssel bír a saját tőkéből. Az így kiszámított érték után meg kell határozni annak<br />
az év első napján érvényes jegybanki alapkamat kétszeresét kitevő nagyságát. Az<br />
így kiszámított érték nagyságáig kifizetendő osztalék adója 20 %, az a feletti rész<br />
35 %-kal adózik.<br />
A beruházás-gazdaságossági mutatók számításának alapja az a pénzáramlási idősor<br />
(cash flow), amely a kezdeti - előzőleg adózott jövedelemből származó - invesztíciót és<br />
a <strong>vállalkozás</strong> működése során jelentkező osztalékokat egyesíti.<br />
A számítások eredményeként - 15 %-os kalkulatív kamatlábbal számolva - a következő<br />
értékeket kapjuk:<br />
Nettó jövedelem jelenlegi értéke (NPV) = 363<br />
Belső kamatláb (IRR) = 52 %<br />
A megtérülési idő számításához további segédtáblázatra van szükség:<br />
- 89 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A megtérülési idő számításához szükséges táblázat<br />
Megnevezés<br />
Cash flow jelenle-<br />
0. év 1. év 2. év 3. év 4. év 5. év 6. év<br />
gi értéke -250 79 126 78 108 119 103<br />
Szakaszosan halmozott<br />
cash flow<br />
jelenértékek<br />
- 90 -<br />
-250 -171 -45 33 141 259 363<br />
A fenti táblázat második sorát vizsgálva határozható meg a megtérülési idő. Abban<br />
az éven térül meg a befektetett tőke, ahol ez az érték először pozitív. Esetünkben ez a<br />
3. év utáni időszak. Csak egész értéket szabad meghatározni - tehát nincs értelme<br />
2,56 éves megtérülési időről beszélni - mivel a mutató tájékoztató jellegű, és az adózott<br />
eredmények - így az osztalékok is az adóév végén jelentkeznek.<br />
A számítások befejezéseként az érzékenységvizsgálatok elvégzése marad hátra. A következőkben<br />
annak egy lehetséges megjelenési formája látható. A táblázat első sorában<br />
az árbevételek, az első oszlopban pedig a működési költségek változásának százalékos<br />
mértéke került feltüntetésre, a táblázat pedig a Nettó jövedelem jelenlegi értékeit<br />
(NPV) tartalmazza.<br />
Az érzékenységvizsgálatok lehetséges megjelenési formája<br />
NPV 50% -40% -30% -20% -10% 0% 10% 20% 30% 40% 50%<br />
50% -1.042 -846 -649 -452 -268 -91 71 232 393 554 716<br />
40% -932 -735 -538 -347 -167 0 161 323 484 645 806<br />
30% -821 -624 -428 -244 -70 91 252 413 574 736 897<br />
20% -710 -514 -323 -145 20 182 343 504 665 826 988<br />
10% -600 -404 -221 -50 111 272 433 595 756 917 1.078<br />
0% -489 -300 -123 40 202 363 524 685 847 1.008 1.169<br />
-10% -380 -199 -30 131 292 454 615 776 937 1.098 1.260<br />
-20% -276 -101 61 222 383 544 706 867 1.028 1.189 1.350<br />
-30% -176 -10 151 313 474 635 796 957 1.119 1.280 1.441<br />
-40% -80 81 242 403 564 726 887 1.048 1.209 1.371 1.532<br />
-50% 10 171 333 494 655 816 978 1.139 1.300 1.461 1.622<br />
6.6.2. Példa likviditási terv készítésére<br />
A likviditási tervekben a pénzügyi bevételek és a kiadások szembeállítása történik. A<br />
tervezési időszakok itt éven belüliek, általában hónapok, de kritikusnak tűnő időszakokban<br />
heti- vagy dekád szintű tervezés is elképzelhető.<br />
A likviditási tervek tipikus formáját a következő egyszerűsített példán láthatjuk:
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
A következő egyszerűsített modell a likviditási tervek elkészítéséhez nyújt segítséget.<br />
A likviditási terv<br />
Induló pénzkészlet<br />
Bevételek megnevezése<br />
100<br />
január február március április május június ...<br />
- "A" bevétel 0 80 0 100 0 0<br />
- "B" bevétel 10 100 50 100 100<br />
- "C" bevétel 50 0 0 0 100 50<br />
Összesen: 60 180 50 100 200 150<br />
Kiadások megnevezése<br />
január február március április május június ...<br />
- "X" kifizetés 0 60 0 100 0 0<br />
- "Y" kifizetés 10 0 200 50 100 100<br />
- "Z" kifizetés 30 60 0 0 0 0<br />
Összesen: 40 120 200 150 100 100<br />
január február március április május június ...<br />
Havi likviditási<br />
egyenleg 120 60 -150 -50 100 50<br />
Halmozott likviditási<br />
egyenleg 120 180 30 -20 80 130<br />
A likviditás tervezésénél a halmozott likviditási egyenleg számítása szükséges. A fenti<br />
példából látható, hogy a tervezési időszak elején rendelkezésre álló un. induló pénzkészlet<br />
hozzáadódik az első időszakban jelentkező bevételekhez. A havi likviditási<br />
egyenleg az időszakonként befolyó és a kifizetésre kerülő pénzeszközök állományának<br />
különbözete, amely lehet pozitív, nulla vagy negatív. A finanszírozhatóságról a<br />
halmozott likviditási egyenleg tájékoztat. Amennyiben ez az idősor negatív értéket<br />
vesz fel, úgy abban az időszakban likviditási probléma merül fel, ekkor az egyes tételek<br />
átütemezésével vagy hitelfelvétellel oldható fel az ellentmondás. A tervezés során<br />
nem ajánlatos az adott időszak halmozott egyenlegét nullára vagy ahhoz nagyon<br />
közeli értékre tervezni, hagyni kell némi tartalékot a bekövetkező változások esetleges<br />
kedvezőtlen hatásának kivédésére.<br />
A likviditási terveket gördülő tervként minden időszak tényállapotának ismeretekor<br />
aktualizálni kell, így biztosítható a működés folyamatos kontrollja.<br />
- 91 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
6.7. JELLEMZŐ HIBÁK A TERVEZÉS SORÁN<br />
A hazai <strong>vállalkozás</strong>ok nagy részének beruházási döntés-előkészítő munkája gyakran<br />
elnagyolt, pontatlan. A fontosabb hibákat a következőkben foglalhatjuk össze:<br />
− Általános hiba a tervváltozatok hiánya. Alternatívaként általában ugyanannak a<br />
tervváltozatnak a különböző értékeit állítják be.<br />
− A döntés-előkészítés során a műszaki előkészítés és a közgazdasági megalapozás<br />
nem egyenlő értékű. A műszaki előkészítés általában sokkal magasabb színvonalú.<br />
− A technológia és termékek értékelemzésére, az élettartam vizsgálatára ritkán, akkor<br />
is többnyire elnagyolt formában kerül sor. Ebből eredően a beruházások időzítése<br />
nem megfelelő. A termékek ezért eleve nem a legkedvezőbb értékesítési feltételek<br />
közepette futják be életpályájukat.<br />
− A piaci igények becslésére a végletekben gondolkodás jellemző. A beruházók<br />
egyik része teljes biztonságra törekedve és mindenféle kockázattól elzárkózva az<br />
igények szinte teljes dokumentálásához ragaszkodik. Így eleve csak a piaci igények<br />
után kullog, másik részük viszont felületes marketing tevékenységre épít.<br />
− A piaci verseny, a konkurencia számbavétele, a hazai és külföldi versenytársak<br />
pozíciójának, különösen pedig törekvéseiknek mérlegelése az esetek többségében<br />
fel sem merül. A public relations, a goodwill, az image, az exportpiacokon érvényesülő<br />
szokások, jogi, pénzügyi előírások ismerete, mérlegelése még a legnagyobb<br />
beruházások esetében is sok kívánnivalót hagy maga után.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Mi a beruházás? Mik a beruházások közös jellemzői?<br />
− Mi a beruházási döntés két legfontosabb eleme?<br />
− Mi a normális vagy konvencionális beruházás?<br />
− Mi a nem konvencionális beruházás?<br />
− A beruházási javaslatok pénzügyi életképességének, megítéléséhez mit használnak?<br />
− A beruházások gazdaságossági előkészítése három alappilléren nyugszik, melyek<br />
ezek?<br />
− A beruházásokkal kapcsolatban milyen pénzáramokat különböztetünk meg?<br />
− Melyek azok a mutatószámok, melyeket összefoglalóan jelenérték-számításon<br />
vagy diszkontált pénzáramokon alapuló technikáknak neveznek?<br />
− Mit jelent a-negatív, pozitív és nulla NPV érték?<br />
− Melyek a Nettó jövedelem jelenlegi értéke mutató (NPV) döntési kritériumkénti<br />
alkalmazásának előnyei és hátrányai?<br />
− Mi a belső kamatláb (IRR)?<br />
− A belső kamatláb alapján mely beruházások fogadhatóak el?<br />
− Melyek a belső kamatláb mutató alkalmazásának előnyei, hátrányai?<br />
− Mi a jövedelmezőségi index?<br />
− Mi a dinamikus (diszkontált) megtérülési idő? Mik az előnyei, hátrányai?<br />
- 92 -
Vállalkozások gazdaságossági számításai<br />
− Az elfogadott és elutasított döntés milyen NPV, IRR, PI értékekkel jellemezhető?<br />
− Az infláció kezelésére milyen módszerek alkalmazhatóak?<br />
− Az amortizációs költségeket hogyan kell kezelni a működési költség tervezése<br />
során?<br />
− Mit fejez ki a kalkulatív kamatláb, hogyan lehet meghatározni?<br />
− Mi az érzékenység vizsgálat lényege?<br />
− Milyen jellemző hibákat találunk a beruházások tervezése során?<br />
- 93 -
7. EGYÉNI ÉS TÁRSAS VÁLLALKOZÁSOZÁSOK ALAPÍTÁSA,<br />
MŰKÖDTETÉSE<br />
Az „Egyéni és társas <strong>vállalkozás</strong>ok alapítása, működtetése” című fejezetben az egyéni és társas<br />
<strong>vállalkozás</strong> alapításának feltételei, annak lépései kerülnek bemutatásra. A különböző<br />
jogi személynek minősülő (egyesülés, közös vállalat, korlátolt felelősségű társaság,<br />
részvénytársaság) és jogi személlyel nem bíró (egyesülés, közös vállalat, korlátolt felelősségű<br />
társaság, részvénytársaság) társas <strong>vállalkozás</strong>i formákat hasonlítjuk össze<br />
kockázat, felelősség alapítási kritériumok tekintetében. Részletes bemutatásra kerül a<br />
KKt, Bt, Kft. A társasági szerződés formai, tartalmi követelményeit részletesen bemutatjuk.<br />
A fejezet tartalma:<br />
6.1. Az egyéni <strong>vállalkozás</strong><br />
6.2. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok<br />
6.2.1. KKt. (közkereset társaság)<br />
6.2.2. Betéti társaság (Bt.)<br />
6.2.3. Gazdasági munkaközösség (Gmk.)<br />
6.2.4. Korlátolt felelősségű társaság (Kft.)<br />
6.3. A társasági szerződés tartalma<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 1,5 óra.<br />
7.1. AZ EGYÉNI VÁLLALKOZÁS<br />
Az egyéni <strong>vállalkozás</strong> a devizajogszabályok szerinti belföldinek minősülő természetes<br />
személy üzletszerű (saját nevében és kockázatára, rendszeresen, haszonszerzés céljából<br />
folytatott) gazdasági tevékenysége.<br />
Egyéni <strong>vállalkozás</strong>t az alapíthat, aki a következőknek megfelel:<br />
− cselekvőképes legyen,<br />
− rendelkezzen állandó lakhellyel és<br />
− ne legyen kizárva az egyéni <strong>vállalkozás</strong> gyakorlatából.<br />
Vállalkozói igazolvány birtokában lehet csak a tevékenységet gyakorolni, mely<br />
azonban többféle tevékenység gyakorlására is feljogosít. Igazolványt válthat ki az is<br />
aki munkaviszonyban van vagy munkanélküli.<br />
Vállalkozói igazolvány kiváltásának menete: Székhely ill. telephely szerinti illetékes<br />
polgármesteri hivatalban lehet kiváltani. Az igazolványnak tartalmaznia kell a vállalkozó<br />
nevét, székhelyét, telephelyét, fióktelephelyét, tevékenységi köreit (TEÁOR<br />
számmal ill. közismert magyar elnevezéssel pl. fodrász) adószámot és annak megjelölését,<br />
hogy melyik gazdasági kamarának lesz a <strong>vállalkozás</strong> a tagja. Ezt követően az<br />
- 95 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
illetékes adóhatóságnál az adóbejelentkezési lap alapján adószámot kell kérni. Majd<br />
az adószámmal ellátott vállalkozói igazolványt illetékdíj fejében és egy erkölcsi bizonyítvány<br />
felmutatása után a jegyző záradékkal látja el. Ettől számított 15 napon belül<br />
adatmódosító lapon az adóhatóságnak be kell jelenteni a tevékenység kezdő időpontját.<br />
Ezt követően a Megyei Egészségbiztosítási pénztárnál is bejelentést kell tenni<br />
(azt is megjelölve, hogy fő vagy mellékállású-e az egyéni <strong>vállalkozás</strong>). A jegyző 30<br />
napon belül dönt az igazolvány kiadásáról. A <strong>vállalkozás</strong> működésében bekövetkező<br />
bármi nemű változásról 30 napon belül értesíteni kell a jegyzőt.<br />
A vállalkozói tevékenység az igazolvány birtokában kezdhető csak meg. A vállalkozó<br />
kötelezettségeiért, tartozásaiért korlátlanul, teljes vagyonával felel (Kkt. tagja és Bt.<br />
beltagja nem lehet).<br />
Az egyéni vállalkozó kérheti egyéni cégként történő bejegyzését az illetékes megyei<br />
bíróság cégbíróságtól, így a társasági törvény szerint egyszemélyes Kft-vé vagy Rt-vé<br />
alakulhat. Ez előnyös, mert nagyobb kockázattal járó ügyfeleket is felvállalhat hisz<br />
így nem felel bukás esetén a teljes vagyonával.<br />
Külön szabályok érvényesek az orvosokra, fogorvosokra, gyógyszerészekre és egyéb<br />
egészségügyi-szociális képesítésű személyekre.<br />
Ha <strong>vállalkozás</strong> beindításához külön képesítési követelmény az előírt, úgy a vállalkozónak<br />
vagy alkalmazottjának vagy segítő családtagjának kell ezzel a képesítéssel rendelkeznie.<br />
A szakképesítéshez kötött tevékenységek igen sokrétűek. A kereskedelem és vendéglátás<br />
területén iskolarendszerben szerzett min. középfokú végzettség vagy szakirányú<br />
tanfolyamokon szerzett szakvizsga kell. (Ez nem szükséges: ruházati, kultúrcikk<br />
és egyéb kiskereskedelmi ill. házaló kereskedés esetén.) Az ipar és szolgáltatás területéhez<br />
tartozó tevékenységeket (pl. fodrász, kozmetikus) csak szakirányú szakmunkás<br />
bizonyítvány vagy annak megfelelő felsőfokú képesítés alapján lehet gyakorolni.<br />
7.2. A TÁRSAS VÁLLALKOZÁSOK<br />
A társas <strong>vállalkozás</strong> előnyei az egyéni <strong>vállalkozás</strong>sal szemben: megoszlik a kockázat,<br />
általában korlátolt a felelősség, a szükséges tőkét többen adják össze.<br />
A gazdasági társaságok két fő csoportja létezik:<br />
− jogi személyek (egyesülés, közös vállalat, korlátolt felelősségű társaság, részvénytársaság),<br />
− jogi személlyel nem bírók (közkereseti társaság, betéti társaság, gazdasági<br />
munkaközösség).<br />
A társaságok alapításához (kivéve Kft., Rt.) minimum két fő szükséges. Törvényességi<br />
felügyeletüket a cégjegyzéket vezető cégbíróság látja el.<br />
7.2.1. Közkereset társaság (KKt.)<br />
A társasági szerződésben a tagok arra vállalnak kötelezettséget, hogy korlátlan és<br />
egyetemleges felelősségük mellett közös gazdasági tevékenységet folytatnak és az eh-<br />
- 96 -
Egyéni és társas <strong>vállalkozás</strong>ozások alapítása, működtetése<br />
hez szükséges vagyont a társaság rendelkezésére bocsátják. A tag vagyoni hozzájárulása<br />
lehet pénz vagy apport, amely tetszőleges értékű lehet. A társasági szerződésben<br />
a hozzájárulások mértéket le kell szögezni. Az üzletvezetést ill. a képviseletet a<br />
megbízottak látják el (ha ilyen nincs, abban az esetben mindenki elláthatja). Legegyszerűbb,<br />
nem túl népszerű cégforma. Előnye, hogy egyszerű az alapítása, hátránya,<br />
hogy minden tag felelőssége korlátlan és egyetemleges.<br />
7.2.2. Betéti társaság (Bt.)<br />
Létrehozásához legalább egy beltag és egy kültag szükséges. Csak a beltag felelőssége<br />
korlátlan és más beltagokkal egyetemleges, a kültag csak vagyoni betétje erejéig felel,<br />
kivéve, ha neve a társaság cégszövegében szerepel. Tőkeminimum itt sincsen az üzletvezetés<br />
és a képviselet a beltag joga és kötelessége. (Több beltag esetén erről a társasági<br />
szerződés rendelkezik.) nagyon népszerű társasági forma.<br />
7.2.3. Gazdasági munkaközösség (Gmk.)<br />
A megalakult Gmk-k megszűnésükig működhettek, de 1992 január 1-től újak már<br />
nem alapíthatók.<br />
7.2.4. Korlátolt felelősségű társaság (Kft.)<br />
Előre meghatározott törzsbetétekből álló törzstőkével (3.000.000 Ft) alapítható. Ez a<br />
törzstőke azonban min. 1.000.000 Ft pénzbeni betétből és ezt kiegészítő értékű apportból<br />
is állhat. A tagok felelőssége a társasággal szemben törzsbetétének (min.<br />
100.000 Ft) szolgáltatására és a társasági szerződésben esetleg megállapított egyéb vagyoni<br />
hozzájárulására terjed ki. A tagok csak a társaságba vitt vagyonukat teszik<br />
kockára.<br />
A tag a társaság kötelezettségeiért nem felel. Az üzletrész (törzsbetét szerinti) testesíti<br />
meg a tagok jogait és a vagyonból őket megillető részt. Egy üzletrésznek több tulajdonosa<br />
is lehet, ezek a társasággal szemben egy tagnak számítanak, jogaikat csak közös<br />
képviselőjük útján gyakorolhatják, a kötelezettségekért egyetemlegesen felelnek.<br />
A legfőbb szerve a taggyűlés, mely legfontosabb kérdésekben jogosult dönteni. A<br />
szavazati jog az üzletrész névértékéhez igazodik. Egy tag úgy léphet ki, hogy adásvételi<br />
szerződéssel értékesíti üzletrészét megadott felkínálási kötelezettséggel. A Kft.<br />
vezető tisztségviselője az ügyvezető(k).<br />
Gazdasági társaságot társasági szerződéssel (egyszemélyes Kft-nél alapító okirat, Rt.-nél<br />
alapszabály) lehet megalapítani, amit közokiratba vagy ügyvéd által ellenjegyzett<br />
okiratba kell foglalni. A cégalapítással kapcsolatos ügyintézést célszerű egy ügyvédre<br />
rábízni, aki az okiratok szakszerű elkészítésén és ellenjegyzésén kívül vállalja a cégbírósági<br />
képviseletet, APEH, KSH, TB bejelentkezést, esetleges külkereskedelmi tevékenység<br />
esetén a MNB-hoz történő bejelentkezést is.<br />
- 97 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
7.3. A TÁRSASÁGI SZERZŐDÉS TARTALMA<br />
A társasági szerződésben meg kell határozni:<br />
A társaság cégnevét és székhelyét. A cégnév az alapvető tevékenységet kell, hogy tükrözze<br />
és nem kelthet ezzel ellentétes látszatot. A cégnévnek utalnia kell a cég formájára<br />
is (pl. Bt.). Fontos még megjegyezni, hogy nem lehet névazonosság más cégekkel.<br />
A tagokat, nevük és lakcímük ill. cégük és székhelyük feltüntetésével. A társaság<br />
tagja lehet maga az állam, jogi személyek, jogi személyiség nélküli gazdaági társaságok<br />
és természetes személyek.<br />
A társaság tevékenységi körét a KSH közlemény TEÁOR jegyzéke szerint. A társaság<br />
tevékenységi köreit a vállalkozók praktikus szempontok szerint széles körben határozzák<br />
meg alapításkor. A jogszabály nem korlátozza a tevékenységi körök számát,<br />
de elvileg kimondja, hogyha a cég nem gyakorol egy adott tevékenységi kört, akkor<br />
köteles 30 napon belül töröltetni a cégjegyzékből.<br />
A társasági vagyon mértékét, rendelkezésre bocsátásának módját és mértékét. A társaság<br />
alapításakor minden tag köteles vagyoni hozzájárulást tenni, melynek két fő formája<br />
van: pénzbeli betét, nem pénzbeli betét. A nem pénzbeli betét lehet bármilyen vagyoni<br />
értékkel rendelkező, forgalomképes dolog, szellemi alkotás, vagyoni értékű jog.<br />
A társasági szerződésben ezen túlmenően minden olyan kérdést szabályozni kell,<br />
melyet az adott társasági formáról szóló ,törvényi rendelkezések meghatároznak.<br />
A társasági szerződés - ha másképp nem rendelkeznek benne - határozatlan időre jön<br />
létre.<br />
A cég vezetője egyes cégformáknál kötelezően tulajdonos is (Kkt., Bt.). A cég vezetését<br />
az egyesülésnél, Gmk-nál és a közös vállalatnál az igazgató, Kkt-nél az üzletvezető<br />
(képviselő), Kft-nél az ügyvezető(k), Rt.-nél az igazgatósági tagok látják el. A vezető<br />
tisztségviselőket meghatározott időre választják (de max. 5 évre), majd ezt követően<br />
újra választhatják, s bármikor visszahívhatják. A társasági szerződés megírását követően<br />
kezdetét veszi egy 30 napos határidő , mely alatt az illetékes megyei bíróság<br />
cégbíróságától kérni kell a cég bejegyzését. Mindez egy kérelemnyomtatvány kitöltésével<br />
indul (ha ugyanolyan cégnév már szerepel a nyilvántartásban, újat kell választani),<br />
mely cégjegyzék számot kap. Ehhez a következőket kell mellékelni: társasági<br />
szerződés egy eredeti és két másolati példányát, min 2 db cégjegyzési címpéldányt, a<br />
cégközlönyi közzétételi díj igazolását szolgáló csekkszelvény másolatát, egyidejűleg<br />
befizetve illetékbélyeg gyanánt a cégbejegyzési illetéket. A bejegyzési kérelmen már<br />
az adóigazgatási számot is közölni kell, s a gazdasági kamara cégregisztrációt igazolni<br />
(Kft-nél igazolni kell a bankszámlára való törzstőke befizetést is). Mindehhez ügyvédi<br />
ellenjegyzés szükséges.<br />
Az eljárássorán a cégbíróság végzéssel határoz, a bejegyzésről értesíti az érintett gazdasági<br />
kamarát és elrendeli a cégközlönyi közzétételt. A végzéssel kapcsolatban a<br />
Legfelsőbb Bírósághoz lehet felülvizsgálati kérelemmel fordulni. A társaság a cégbírósági<br />
bejegyzéssel a társasági szerződés megkötésének időpontjára visszamenőleges<br />
hatállyal jön létre, így általában az jellemző, hogy a cégbejegyzést megelőzően meg-<br />
- 98 -
Egyéni és társas <strong>vállalkozás</strong>ozások alapítása, működtetése<br />
kezdi a társaság a működését. (A cégbejegyzésig a társaság nevében eljáró személyek<br />
korlátlanul és egyetemlegesen felelősek a vállalt kötelezettségért.<br />
Ugyanilyen eljárásrendben (más költségvonzatokkal) a cégbírósághoz be kell jelenteni<br />
a módosításokat.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Társas <strong>vállalkozás</strong>ok előnyei az egyéni <strong>vállalkozás</strong>sal szemben?<br />
− Melyek a jogi személyek és jogi személlyel nem bíró gazdasági társaságok?<br />
− Mi jellemzi a Közkereseti társaságot?<br />
− Mi jellemzi a Betéti társaságot?<br />
− Mi jellemzi a Korlátolt felelősségű társaságot?<br />
− A társasági szerződés milyen fontos területekre tér ki?<br />
− Mi a cégvezetők megnevezése az egyes cégformáknál?<br />
- 99 -
8. HOGYAN TUDUNK ÉRDEMBEN TÁRGYALNI<br />
KÖNYVELŐNKKEL?<br />
A „Hogyan tudunk érdemben tárgyalni a könyvelőnkkel” című fejezetben bemutatásra<br />
kerülnek a könyveléssel kapcsolatos alapfogalmak. Megvizsgáljuk, hogy kinek milyen<br />
könyvvezetési kötelezettsége ill. milyen választási lehetősége van. Az egyszeres<br />
és kettős könyvvitel vezetésének összehasonlítása után a további nyilvántartások vezetésének<br />
kötelezettségéről ejtünk néhány szót.<br />
A fejezet tartalma:<br />
7.1. Az egyszeres könyvvitel<br />
7.2. A kettős könyvvitel<br />
7.3. További nyilvántartások<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 2 óra.<br />
8.1. A VÁLLALKOZÁS KÖNYVELÉSÉVEL KAPCSOLATOS FOGALMAK<br />
A számvitel fogalmi meghatározása: A számvitel a gazdálkodás eseményeinek, a gazdasági<br />
műveleteknek szervezett, rendszeres megfigyelése, mérése, számokkal kifejezett<br />
folyamatos feljegyzése.<br />
Számvitel feladata: rögzíteni, csoportosítani, összesíteni és a beszámolókban megjeleníteni<br />
mindazokat a gazdasági eseményeket, amelyek a <strong>vállalkozás</strong> vagyoni helyzetére<br />
utalnak.<br />
Könyvvitel feladata: az eszközöket és a forrásokat és az azokban bekövetkezett változásokat<br />
folyamatosan, a keletkezés sorrendjében, a könyvviteli számlák segítségével,<br />
zárt rendszerben nyilván tartsa.<br />
Az eszköz a <strong>vállalkozás</strong> tulajdonában lévő vagy rendelkezésére álló dolgok értéke, a<br />
vagyonnak befektetett eszközökben (immateriális javak, tárgyi eszközök, befektetett<br />
pénzügyi eszközök), forgóeszközökben (készletek, követelések, befektetett pénzügyi<br />
eszközök), aktív időbeli elhatárolásokban megjelenő formája. Befektetett eszközöknek<br />
azokat az anyagi eszközöket, forgalomképes nem anyagi eszközöket (immateriális<br />
javakat) és befektetett pénzügyi eszközöket nevezzük, melyek egy éven túl szolgálják<br />
a <strong>vállalkozás</strong>t. A befektetett eszközök után amortizációt (értékcsökkenést) kell elszámolni,<br />
a forgó eszközök pedig használatba vételükkor teljes egészében költségként<br />
számolhatók el.<br />
A forrás a vagyon, az eszközök eredetét mutatja. Ezek között megkülönböztetünk<br />
saját és idegen forrásokat, hosszú és rövid lejáratú kötelezettségeket, passzív időbeli<br />
elhatárolásokat.<br />
- 101 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
Minden eszköznek van forrása. A mérleg a vállalkozó vagyoni, pénzügyi helyzetét<br />
mutatja úgy, hogy az adott pillanatban tartalmazza az összes eszközt és forrást. A<br />
mérleg bal oldalán az eszközök vagy aktívák, jobb oldalán a források vagy passzívák<br />
helyezkednek el. Fontos, hogy a mérleg két oldalának egyeznie kell - ezt a mérleg<br />
szerinti eredmény beállítása biztosítja.<br />
A bevétel a termékek, áruk értékesítéséből, szolgáltatások nyújtásából eredő hozam.<br />
A költségek (ráfordítások) a hozamok, bevételek megszerzése érdekében felhasznált<br />
eszközök értékét jelentik. Vannak közvetlen vagy közvetett költségek (termeléssel,<br />
szolgáltatással közvetlen kapcsolatban vannak), változó vagy fix költségek (nagysága<br />
nincs közvetlen kapcsolatban a <strong>vállalkozás</strong>i tevékenység változásával).<br />
A <strong>vállalkozás</strong> eredmény kimutatása naptári év bevételeit, költségeit, a mérleg szerinti<br />
eredmény levezetését és az eredményre ható főbb tényezőket foglalja magába. Ez<br />
négyféle eljárással készülhet: összköltségeljárással, forgalmi költségeljárással, (amelyeknek<br />
két-két féle változata van). Az összköltségeljárást (6-7-es számlaosztályt nem<br />
használják) olyan kisebb <strong>vállalkozás</strong>ok használják, ahol nem cél a költség-, önköltségszámítás.<br />
A forgalmi költséggel történő eredmény kimutatást nagyobb, több telephellyel<br />
rendelkező <strong>vállalkozás</strong>ok használják.<br />
A mérleg és az eredmény kimutatás között tehát a mérleg szerinti eredmény teremti<br />
meg a kapcsolatot.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>oknak december 31.-i fordulónappal, a tárgyévet követő év május 31-ig<br />
el kell készíteni a törvényben meghatározott könyvvezetéssel alátámasztott beszámolót.<br />
A beszámoló lehet: éves beszámoló, egyszerűsített éves beszámoló, összevont<br />
(konszolidált) éves beszámoló, egyszerűsített beszámoló. A beszámoló formája függ a<br />
következőktől: éves nettó árbevétel, mérleg főösszeg, foglalkoztatottak száma,<br />
könyvvezetés módja.<br />
Egyszerűsített beszámolót olyan magánszemély, jogi személyiség nélküli társaság készíthet,<br />
ahol az éves nettó árbevétel két egymást követő évben nem haladja meg az<br />
50 millió forintot és 2001. január 1-én egyszeres könyvvitelt vezetett.<br />
Az éves beszámoló mérlegből, eredmény kimutatásból, kiegészítő mellékletből és üzleti<br />
jelentésből áll. A kiegészítő melléklet és az üzleti jelentés olyan szöveges értékelések,<br />
melyek egyrészt a leendő üzleti partnerek jobb megismerése céljából készülnek,<br />
másrészt a beszámolóban szereplő adatok elemzését, különböző gazdasági számításokat,<br />
további célkitűzéseket tartalmaznak. (A cégbíróságnál bejegyzett cégnek a beszámolót<br />
a cégbírósághoz is el kell juttatni.)<br />
Egyszerűsített éves beszámolót az a cég készíthet, ahol a következő mutatók közül<br />
kettő nem haladja meg a határértéket: mérleg főösszege 150 millió Ft, éves nettó árbevétel<br />
300 millió Ft, foglalkoztatottak átlagos létszáma: 50 fő.<br />
Összevont éves beszámolót kell készítenie annak a vállalkozónak aki más <strong>vállalkozás</strong>ban<br />
többségi részesedéssel rendelkezik vagy döntő irányítást, ellenőrzést gyakorol.<br />
Ekkor tartalmaznia kell a beszámolónak: összevont mérleget, összevont eredmény<br />
kimutatást, összevont kiegészítő mellékletet és üzleti jelentést.<br />
- 102 -
Hogyan tudunk érdemben tárgyalni könyvelőnkkel?<br />
A könyvvezetés az a folyamat, mely során a gazdálkodó a tevékenysége során előforduló,<br />
vagyoni, pénzügyi, és jövedelmi helyzetére kiható eseményekről folyamatosan<br />
nyilvántartást vezet és azt a naptári év végével lezárja. A könyvvezetés alapvetően<br />
egyszeres és a kettős könyvvitel rendszerében történhet. Az egyszeres könyvvitel<br />
pénzforgalmi jellegű (bevételek, kiadások tényleges pénzmozgásokhoz kötődnek), a<br />
kettős könyvvitel eredmény szemléletű (jelentkezik számla kibocsátásakor a bevétel<br />
függetlenül a kiegyenlítés időpontjától).<br />
Egyszeres könyvvitelt vezető gazdálkodó egység az eszközökben és a forrásokban bekövetkezett<br />
változásokat a valóságnak megfelelően, zárt rendszerben mutatja ki. Ezt a<br />
könyvelési formát vezetheti az az önálló tevékenységet végző magánszemély, aki<br />
egyéni vállalkozó vagy az egyéni <strong>vállalkozás</strong>ról szóló törvény hatályba lépését megelőző<br />
jogszabályok alapján kisiparos vagy magánkereskedő, egyéni ügyvédi tevékenységet<br />
folytató magánszemély, mezőgazdasági kistermelő, közjegyző, jogi személyiség<br />
nélküli gazdasági társaság, szakcsoport, önálló iskolai szövetkezet stb.…<br />
8.2. AZ EGYSZERES KÖNYVVITEL<br />
Az egyszeres könyvvitelt vezetni lehet:<br />
− Bevételi nyilvántartásban. Az a magánszemély vezetheti, aki önálló tevékenységből<br />
származó bevételeinek jövedelem tartalmát az SZJA törvény szerinti<br />
kulcsokkal kívánja megállapítani. Bevételeinket időrendi sorrendben, a levont<br />
SZJA előleget is tartalmazó bruttó összegben, a kifizetők feltüntetésével felsoroljuk.<br />
− Bevételi és költség nyilvántartásban. Az a magánszemély vezetheti, aki nem<br />
ÁFA alany, nem foglalkoztat alkalmazottat, kisegítő családtagot, költségei<br />
előző évben és várhatóan sem haladják meg a 36 ezer Ft-ot. időrendi sorrendben<br />
fel kell sorolni azokat az eseményeket melyek bevételek és költségek.<br />
− Pénztárkönyvben vagy naplófőkönyvben. Pénztárkönyvet vezet tehát az a vállalkozó<br />
aki ÁFA alany, aki ettől függetlenül foglalkoztat alkalmazottat, kisegítő<br />
családtagot ill. aki költségeit 36 ezer Ft-nál nagyobb összegben kívánja elszámolni.<br />
Pénztárkönyvet az adóhatósággal hitelesíttetni kell. Ebbe a (adóköteles<br />
és adóalapba be nem számítható) bevételeket naponta be kell vezetni és a kiadásokat<br />
is folyamatosan rögzíteni kell. Az ÁFÁ-t külön rovatban kell vezetni.<br />
Az adatokat min. havonta összesíteni kell. Naplófőkönyvet vezetnek általában<br />
a jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságok, ill. azon egyéni<br />
vállalkozók, önálló tevékenységet végző magánszemélyek akik ezt a könyvvezetési<br />
formát választották. (Naplófőkönyv átmenet az egyszeres és kettős<br />
könyvvitel között.) Itt a bevételeken és kiadásokon kívül a pénzmozgásokat is<br />
könyvelni kell, a követeléseket, tartozásokat, vagyoni betéteket, pénzügyi<br />
eredményt is rögzíti.<br />
A pénztárkönyv egy egyszerűbb nyilvántartási forma, mert a bevételeken és kiadásokon<br />
kívüli egyéb tételek (tartozás, követelés, pénzmozgás) dokumentálása csak<br />
külön nyilvántartások útján valósul meg. Míg a naplófőkönyv esetén a <strong>vállalkozás</strong><br />
pénzmozgásait is külön dokumentálni kell, vagyis ha bankból pénzt vesznek ki vagy<br />
- 103 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
fizetnek be, külön le kell könyvelni és minden esetben a bankkivonat dátuma az<br />
irányadó.<br />
Mind a pénztárkönyvben és a naplófőkönyvre is igaz, hogy a keletkező bevételek<br />
adó alapot nem képező bevételek (csak ideiglenesen vannak jelen), felvett hitel, dolgozóktól<br />
levont SZJA előleg, munkavállalói járulék és nyugdíj- és egészségbiztosítási<br />
járulék (10%), adóhatóság által visszatérített ÁFA, SZJA.<br />
Az ÁFA körbe tartozók az ÁFÁ-t a bevételek és kiadások terén külön könyvelik,<br />
ebből állapítható meg, hogy ÁFÁ-t fizetni vagy visszaigényelni kell. Vannak olyan<br />
dokumentált kiadások, melyek az adóköteles bevétellel szemben nem számolhatók<br />
el, ezek a adóalapot nem csökkentő kiadások: hitel törlesztő részlete, adók rendezése<br />
(SZJA, ÁFA, társasági adó), dolgozóktól levont munkavállalói járulék, és a 10%<br />
utalása.<br />
8.3. A KETTŐS KÖNYVVITEL<br />
Kettős könyvvitelt vezető gazdálkodó a kezelésében ill. tulajdonában lévő eszközökről<br />
és azok forrásairól, továbbá a gazdasági műveletekről olyan könyvviteli nyilvántartást<br />
köteles vezetni, mely az eszközökben és forrásokban bekövetkezett változásokat<br />
a valóságnak megfelelően, folyamatosan, áttekinthetően mutatja. Ezt a könyvvezetést<br />
használja: minden Kft., Rt. és jogi személyiségű <strong>vállalkozás</strong> ill. az 50 millió Ft<br />
nettó árbevételt két éven keresztül folyamatosan meghaladó <strong>vállalkozás</strong>. A kettős<br />
könyvvitelnél minden adatbejegyzés legalább két könyvviteli számlát is érint. A<br />
könyvviteli számlákat a számlakeret foglalja rendszerbe. A számlarend a számlakereten<br />
belül tovább részletezi, rendezi a számlákat. A Számviteli Törvény csak a számlakeretre<br />
vonatkozóan tartalmaz kötelező előírást, az a lényeg, hogy a vezetett nyilvántartásokból<br />
a beszámoló elkészítése biztosítható legyen. A számlaosztály, számlarend<br />
általános felépítéséből adódik az egyes számlaosztályok közötti kapcsolat: 1-4<br />
számlaosztályból (ezen belül a 1-3 számlaosztályt eszköz vagy aktív a 4-es számlaosztályt<br />
forrás vagy passzív számlának is szokták hívni) állítható össze a mérleg, a 5-9<br />
számlaosztályból (ezen belül a 5-6-7-8 számlaosztályon tartják nyilván a költségeket,<br />
a 9-es számlaosztályon tartják nyilván a kiadásokat) állítható össze az eredmény kimutatás.<br />
A 6-7-es számlaosztályok használata szabadon eldönthető. A 0 számlaosztályban<br />
olyan nyilvántartásokat vezetnek, melyek a <strong>vállalkozás</strong> vagyoni helyzetét,<br />
eredményét nem érintik.<br />
A kettős könyvvitelnél a gazdasági események idősoros rögzítése naplón történik.<br />
Minden tételt egy időben az előírt számlalapon és a naplón is rögzíteni szükséges.<br />
Legalább negyed évenként főkönyvi kivonat készítésére is szükség van, mely egy<br />
teljes körű kimutatás alapján a gazdálkodó egység összes számlájának az adott időszak<br />
végéig a halmozott forgalmát és egyenlegét mutatja.<br />
A kettős könyvvitel alkalmazása már bizonyos szakértelmet is megkövetel, ezért érdemes<br />
annak vitelét szakemberre bízni.<br />
- 104 -
8.4. TOVÁBBI NYILVÁNTARTÁSOK<br />
Hogyan tudunk érdemben tárgyalni könyvelőnkkel?<br />
Egy <strong>vállalkozás</strong>nál sokszor szükség van további nyilvántartások, általánosan alkalmazott<br />
bizonylatok vezetésére is. Ezek olyan szükséges adatok, melyek az üzletmenethez elengedhetetlenek,<br />
ugyanakkor a könyvviteli adatok csak összevontan tartalmazzák<br />
őket. Ilyenek lehetnek: követelések, szállítókkal szembeni tatozások vezetése, tárgyi<br />
eszközök nyilvántartása, árnyilvántartás, leltár stb.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Mi a mérleg?<br />
− Mi az eredmény kimutatás?<br />
− Mi teremti meg a kapcsolatot a mérleg és az eredmény kimutatás között?<br />
− Milyen típusú beszámolók vannak?<br />
− Mi a könyvvezetés és milyen típusai vannak?<br />
− Milyen módokon lehet a egyszeres könyvvitelt vezetni?<br />
- 105 -
9. A VÁLLALKOZÁSOK ADÓZÁSI ALAPISMERETEI<br />
A “Vállalkozások adózási alapismeretei” című fejezet az adózással kapcsolatos alapfogalmak<br />
meghatározása után csoportosításra kerülnek a <strong>vállalkozás</strong>okat érintő adótípusok.<br />
Részletesen beszélünk a személyi jövedelem adó rendszeréről, az egyéni és társas<br />
<strong>vállalkozás</strong>ból eredő jövedelem adózásáról és az általános forgalmi adóról. Kitérünk<br />
a bevallás rendszerére, az előleg fizetési kötelezettségekre és a különleges adózási<br />
módok választására.<br />
A fejezet tartalma:<br />
8.1. Adózási alapfogalmak<br />
8.2. A vállalkozókat érintő adótípusok<br />
8.2.1. Személyi jövedelemadó rendszere<br />
8.2.2. Az egyéni <strong>vállalkozás</strong>ból származó jövedelem<br />
8.2.3. Bevallás és előlegfizetés<br />
8.2.4. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok adózása<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 2-3 óra.<br />
9.1. ADÓZÁSI ALAPFOGALMAK<br />
Az adó olyan szolgáltatás, amelyet az állam a gazdasági élet szereplőitől a maga által<br />
meghatározott mérték és idő szerint megkövetel közvetlen ellenszolgáltatás nélkül.<br />
Az adó alanya az a természetes, vagy jogi személy, jogi személyiség nélküli társaság,<br />
szervezet, melyre az adóról szóló anyagi jogszabály adó kötelezettséget állapít meg.<br />
Az adó tárgya a pénzben vagy természetes mértékegységben kifejezett jogosultság, tevékenység,<br />
dolog, amely után az adót fizetik.<br />
Az adó alapja az adó tárgyának pénzben kifejezett mennyisége, ami alapján a fizetendő<br />
adót megállapítják.<br />
Az adómérték a fizetendő adó összegének megállapítását szolgálja. Az adó mértéke<br />
adókulccsal (lineáris, progresszív, degresszív), vagy adótétellel határozható meg.<br />
Adótétellel kerül megállapításra a fizetendő adó akkor, ha az adóalapot nem pénzértékben,<br />
hanem természetes mértékegységben határozták meg.<br />
Az adókötelezettség az önadózási rendszerben a bejelentési kötelezettség mellett, magában<br />
foglalja a nyilvántartási, bizonylatolási, bevallási, iratmegőrzési, adó megállapítási,<br />
előlegfizetési, adó fizetési és adatszolgáltatási kötelezettségeket.<br />
Az adócsalás az adókötelesség nem teljesítését, meg nem engedett adóelhárítást jelent.<br />
- 107 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
Adómentesség esetén az anyagi jogszabályban meghatározott adó alanya vagy tárgya<br />
mentesül az adózás alól.<br />
Az adókedvezmény az adóztató által nyújtott olyan preferencia, amelynek célja az<br />
adózó számára a fizetendő adó meghatározott mértékű visszatartásának engedélyezése.<br />
9.2. A VÁLLALKOZÓKAT ÉRINTŐ ADÓTÍPUSOK<br />
Az adók főbb típusai:<br />
- 108 -<br />
− állami: SZJA, ÁFA, forgalmi adó, Társasági adó, Kereskedelmi és játék adó<br />
− önkormányzati: helyi adó, gépjárműadó<br />
− vámhatóság: vám, vámkezelési díj, import utáni ÁFA és fogyasztási adó, -<br />
külföldön nyilvántartott gépjárművek adója<br />
− illetékhivatal: vagyonszerzési illeték, eljárási illeték<br />
9.2.1. Személyi jövedelemadó rendszere<br />
Jövedelemtípusok az SZJA rendszerében:<br />
− nem önálló tevékenységből származó jövedelem<br />
− önálló tevékenységből származó jövedelem<br />
− ingatlan, ingó vagyon és vagyoni értékű jog átruházásából származó jövedelem,<br />
− takarékbetétből, értékpapírból származó jövedelem<br />
− kisösszegű és egyes más kifizetésekből származó jövedelem<br />
9.2.1.1. A nem önálló tevékenységből származó jövedelem adózása<br />
A nem önálló tevékenységből származó bevétel teljes egésze jövedelem. Ilyenek a munkaviszonyból,<br />
az országgyűlési képviselői tiszteletdíjból, valamint a társas <strong>vállalkozás</strong><br />
tagsági viszonyából származó jövedelmek. Ide tartozik kapott pénzbeli, természetbeni<br />
rendszeres vagy eseti juttatás, a munkáltató által a magánszemély javára kötött biztosítás,<br />
az önkéntes biztosító pénztárba munkáltató által történt befizetés is.<br />
A természetbeni juttatás adózása: az adóköteles természetbeni juttatások - mint jövedelem-<br />
után az adó egységesen 44 %. (A 44 % adó a társaság költségei között elszámolható!)<br />
Természetbeni juttatásnak kell tekinteni minden olyan terméket, szolgáltatást,<br />
amelyet a kifizető a magánszemélynek ingyenesen vagy kedvezményesen<br />
ad, pl.: ajándék, kamatmentesen ill. a jegybanki alapkamatnál alacsonyabb kamatú<br />
hitel (kivétel a lakáscélú hitel nyújtása) vagy az összes norma szerinti üzemanyag<br />
költség és a ténylegesen felhasznált üzemanyag árának különbsége.<br />
A magánszemély a költségtérítésként kifizetett összeggel szemben vagy bizonylatok<br />
alapján számolhatja el a költségeit vagy 90%-os jövedelemhányaddal állapíthatja<br />
meg jövedelmét, ilyen pl.: a tanfolyami hozzájárulás, oktatási költség megtérítése,<br />
tudományos konferencia, kongresszus részvételi díjának megtérítése és egyes gépkocsi<br />
átalányok.
A <strong>vállalkozás</strong>ok adózási alapismeretei<br />
A személygépkocsik magáncélú használata adóköteles természetbeni juttatásnak minősül,<br />
mely kötelezettséget a magánszemély átvállalhatja, de a kifizetőt terheli a bevallási<br />
kötelezettség. (Az adófizetési kötelezettség nem él, ha bizonyítani tudja, hogy<br />
gépkocsiját magáncélra sosem használja.) A társasági adó hatálya alá nem tartozó<br />
egyéni vállalkozó nem tartozik a kifizető fogalmába. Az adó mértéke függ a gépkocsi<br />
értékétől és a használatban lévő évektől.<br />
9.2.1.2. Az önálló tevékenységből származó jövedelem adózása<br />
Önálló tevékenységek azok, amelyeket a magánszemélyek munkaviszonyon, szövetkezeti<br />
tagsági viszonyon kívül, jövedelemszerzési céllal folytatnak.<br />
Az önálló tevékenységet folytató magánszemélynek a jövedelme megállapítását illetően<br />
választási lehetősége van: a tevékenységből származó jövedelmet vagy tételesen<br />
számlák alapján költségelszámolással vagy a bevétel 90 %-ában lehet meghatározni.<br />
Vannak azonban olyan tevékenységek, amelyekre, illetőleg az ebből származó jövedelmekre<br />
speciális szabályokat kell alkalmazni:<br />
Szellemi tevékenységnek azt nevezzük, ha valamely a szerzői jogról szóló, szabadalmi<br />
oltalomban résztvevő és a szerzői jogi védelem alá tartozó alkotás létrehozására irányul<br />
a munkavégzés. A szellemi alkotásból származó jövedelem is a már említett kétféle<br />
módszerrel lehet megállapítani.<br />
Mezőgazdasági kistermelő az, akinek a saját gazdaságában folytatott növénytermesztésből<br />
(kivéve a dísznövénytermesztést), kertészeti termékek előállításából, ültetvénytelepítésből,<br />
élőállatok tenyésztéséből és állati termékek van jövedelme és e tevékenységét<br />
nem egyéni vállalkozóként végzi (van azonban néhány kivétel is), de<br />
egyéni vállalkozónak minősül az a mezőgazdasági kistermelő, akinek az e tevékenységéből<br />
származó árbevétele meghaladja az évi 2 millió forintot.<br />
A nem üzletszerű átruházásból származó jövedelem esetében az 1982. január 1. után<br />
szerzett ingatlanok és nyilvántartásba bejegyzett vagyoni értékű jogok, ingó dolog<br />
átruházásából származó jövedelem adóköteles. A jövedelmet a szerzéskori és az értékesítés<br />
után kapott összeg különbözetéből kell megállapítani. Az ilyen típusú jövedelemszerzéssel<br />
szemben a szerzéssel, értékesítéssel kapcsolatos, az értéknövelésre<br />
fordított igazolt költségek érvényesíthetők. (Az érték megállapításánál a szerződésben<br />
foglalt érték, az öröklés, ajándékozás esetén az illeték kiszabás alapjául szolgáló<br />
érték az irányadó.)<br />
A takarék- és devizabetét, és az értékpapírból származó jövedelem, a tőzsdei ügyletben<br />
értékesített, hitelviszonyt kifejező értékpapír árfolyamnyeresége, a nyilvánosan<br />
forgalmazott befektetési jegy haszna, valamint a magánszemély tőkeszámláján nyilvántartott<br />
igazolt befektetés árfolyam-nyeresége 0%. Az értékpapírból, KFT üzletrészből<br />
származó, ingyenes értékpapír elidegenítéséből származó jövedelmek esetén<br />
10%.<br />
- 109 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
9.2.2. Az egyéni <strong>vállalkozás</strong>ból származó jövedelem<br />
Olyan önálló tevékenységből származó jövedelem, amelyet vállalkozói igazolvány<br />
birtokában vagy az egészségügyi és szociális szabályok keretében ill. egyéni vállalkozónak<br />
minősülő kisipari, kiskereskedői tevékenységből, ügyvédi tevékenységből, évi<br />
2 millió forintot meghaladó mezőgazdasági kistermelésből származó bevételből szerez<br />
a magánszemély.<br />
Az egyéni vállalkozó bevételként kell figyelembe venni a tevékenység ellenértékeként<br />
kapott készpénzt vagy jóváírt összeget, ill. bármilyen ezek helyett adott vagyoni értéket.<br />
Ugyancsak bevétel a tevékenységgel összefüggésben kapott kamat, kötbér, fogyasztói<br />
árkiegészítés, az értékesített tárgyi eszközként kapott ellenérték. A nem kizárólag<br />
üzleti célra használt ingó, ingatlan, vagyoni értékű jog értékesítésekor a kapott<br />
ellenérték után a törvény ingó, illetve ingatlanértékesítésre vonatkozó adózási<br />
szabályai alkalmazandók. (A bevételt társadalombiztosítási járulék teljes összegével<br />
lehet csökkenteni.)<br />
Bevételként kell figyelembe venni a vállalkozói tevékenység keretében előállított<br />
termékek, nyújtott szolgáltatások forgalmi értékét is, ha az saját célra került felhasználásra<br />
vagy az utóbb visszatérített adót (ill. társadalombiztosítási járulékot).<br />
Az egyéni vállalkozó költségek az anyag- és árubeszerzésre, szállításra kifizetett összeg,<br />
az alkalmazott munkabére és az azt terhelő társadalombiztosítási járulék, munkaadói<br />
járulék, a segítő családtag részére fizetett juttatás és annak társadalombiztosítási járuléka.<br />
A főállású segítő családtag juttatása - legalább heti 40 órai közreműködés -<br />
maximum a mindenkori minimálbérnek megfelelő összeg, kiegészítő tevékenység esetén<br />
pedig annak arányos része lehet. Költségként számolható el a kizárólag a tevékenységgel<br />
összefüggő biztosítási díj, a pénzintézettől felvett üzleti hitelre visszafizetett<br />
összegre jutó kamat, a bevétel megszerzésével összefüggésben kifizetett adók és<br />
perköltségek, a tevékenység gyakorlásával összefüggésben felmerült utazás- és szállásköltség,<br />
a saját kötelezően fizetendő társadalombiztosítási járulék.<br />
A tevékenységgel arányosan számolhatók el azok az igazolt kiadások, melyek nem<br />
kizárólag a jövedelemszerző tevékenységgel összefüggésben merülnek fel. Ilyen pl. a<br />
lakástól műszakilag el nem különülő iroda, műhely bérleti díja, fűtése, világítása, a<br />
telefonköltség.<br />
A kezdő vállalkozók költségként számolhatják el a tevékenység megkezdését megelőző<br />
3 évben felmerült, a tevékenység megkezdésével és gyakorlásával összefüggésben<br />
felmerült kiadásaikat is a kezdés évében.<br />
Költségként el nem számolható kiadás, amely olyan vagyontárgy beszerzésével, fenntartásával<br />
kapcsolatos, melyet nem az üzleti tevékenysége során használ fel a vállalkozó.<br />
Nem minősül költségnek a saját szükségletekre fordított kiadás, a hitelre, kölcsönre<br />
visszafizetett összeg, az adóvizsgálat során megállapított adóhiány, bírság, a<br />
jövedelmet terhelő személyi jövedelemadó.<br />
Az értékcsökkenési leírással számolható el az egyéni vállalkozó a saját tulajdonában<br />
lévő, kizárólag a vállalkozói tevékenységéhez használt tárgyi eszközeinek, immateriális<br />
javainak beszerzési költsége. Az értékcsökkenési leírás alapja a beszerzési érték. A<br />
- 110 -
A <strong>vállalkozás</strong>ok adózási alapismeretei<br />
saját előállítású tárgyi eszköz esetén a beszerzési ár az anyagköltség és a mások által<br />
végzett munka számlával igazolt ellenértéke. A személyi jövedelemadó törvény lehetőséget<br />
ad az egyéni vállalkozóknak arra, hogy a 50 ezer forint beszerzési éték alatti<br />
tárgyi eszközök költségét a használatbavételkor egy összegben elszámolhassák.<br />
A járművek költségei két részből állnak: beszerzési, fenntartási és üzemanyag költség<br />
(különbség van személygépkocsik és az egyéb járművek között).<br />
Ha a vállalkozó számára kedvezőbb, számla nélkül 3 Ft/km normaköltséget számolhat<br />
el, mely magában foglalja az üzemanyag-vásárláson kívüli valamennyi költséget.<br />
A költségelszámolás alapja az útnyilvántartás, melyből hitelt érdemlően ki kell tűnnie<br />
a megtett út céljának, hosszának. Az útnyilvántartásba az adóév elején és végén<br />
a kilométeróra állását fel kell jegyezni. Az egyéni vállalkozó útnyilvántartás vezetése<br />
nélkül havi 500 km üzleti célú utat számolhat el költségként (több személygépkocsi<br />
esetén is). A nem saját tulajdonú üzemi célra használt jármű esetében költségként<br />
elszámolható az igazolt bérleti díj, az üzemanyag-fogyasztás és számlák alapján azok a<br />
költségek, amelyek a bérleti szerződés alapján a bérbevevőt terhelik.<br />
9.2.3. Bevallás és előlegfizetés<br />
A munkáltató által történő adó megállapítás előlegének megállapítása esetén a<br />
munkáltatónak az általa kifizetett rendszeres jövedelemből, az adott havi jövedelem<br />
tizenkétszerese után számított adó egy-tizenketted részét kell levonnia(figyelembe veheti<br />
adókedvezményeket is). A kifizetőnek a bér fogalmába nem tartozó egyéb jövedelmek<br />
esetén annak 40 %-át kell előlegként levonni, s azt a tárgyhónapot követő<br />
12-ik napjáig be kell fizetniük. A nyugdíjas foglalkoztatott esetében a nyugdíjjal<br />
együtt számított jövedelem adójából le kell vonni a nyugdíjra jutó adó összegét.<br />
A vállalkozót a teljes adóévre köti a választása, attól év közben nem térhet el!<br />
9.2.4. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok adózása<br />
9.2.4.1. A társasági adó<br />
A társasági adókötelezettség feltétele, hogy az adó alanya jövedelem- és vagyonszerzésre<br />
irányuló, vagy azt eredményező gazdasági tevékenységet folytasson. Egyéni<br />
vállalkozó külön bejelentkezés alapján válik az adó alanyává. A kötelezettség a tevékenység<br />
megkezdésének napján kezdődik és a tevékenység befejezéséig tart, azaz az<br />
első kötelezettség-vállalás napján kezdődik és a megszűnés napján fejeződik be.<br />
Egyszeres könyvvitelt magánszemélyek, a társaságok közül a jogi személyiség nélküli<br />
gazdasági társaságok (közkereseti társaság, betéti társaság) vezethetnek abban az<br />
esetben, ha éves nettó árbevételük - két egymást követő évben - nem haladja meg az<br />
50 millió forintot. Ez a lehetőség a Bt. vagy Kkt., által foglalkoztatottak létszámától<br />
és a mérleg főösszegétől függetlenül fennáll. Ezt a módot a <strong>vállalkozás</strong> 2003. december<br />
31-ig alkalmazhatja, 2004 január 1-től át kell térnie kettős könyvvitel alkalmazására.<br />
Ugyanakkor a törvény az egyszerűsített beszámoló készítését és az ezzel együtt járó<br />
egyszeres könyvvitel vezetését nem teszi kötelezővé, tehát kettős könyvvitelt vezet-<br />
- 111 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
het, és ennek megfelelően készíthet éves beszámolót (egyszerűsített éves beszámolót)<br />
az egyéni vállalkozó és a jogi személyiség nélküli gazdasági társaság is. A társasági<br />
adófizetési kötelezettség esetén az adó alapja nem egyezik meg a számviteli eredménnyel,<br />
a törvény rendelkezései szerint korrekciós tételekkel módosul, ilyen lehet<br />
az igénybe vett céltartalék, a veszteség elhatárolása, a számviteli szabályok alapján<br />
számított amortizáció és a törvény által elismert amortizáció különbsége, stb. A korrekciós<br />
tételek növelő, illetve csökkentő szerepet tölthetnek be.<br />
9.2.4.2. Az általános forgalmi adó<br />
Az általános forgalmi adózás rendszerében az adóalanyok csak a termékhez, vagy a<br />
szolgáltatáshoz saját maguk által hozzáadott érték után adóznak. A fő szabály szerint<br />
az értékesítéskor az eladási árban beszedett adó összegéből az adóalany a vásárlásaiban<br />
megfizetett előzetesen felszámított adó levonhatja.<br />
Adóalany az a természetes személy, jogi személy, valamint jogi személyiség nélküli<br />
szervezet, aki (amely) saját neve alatt jogokat szerezhet, kötelezettségeket vállalhat,<br />
perelhet, és saját nevében gazdasági tevékenységet végez, tekintet nélkül annak céljára<br />
és eredményére. Magánszemély csak akkor válik adóalannyá, ha üzletszerű<br />
rendszerességgel értékesít.<br />
A gazdasági tevékenység körébe tartozik a bevétel elérése érdekében rendszeresen,<br />
vagy üzletszerűen végzett tevékenység.<br />
Nem tartozik a gazdasági tevékenység körébe, ha az illető azt munkaviszony. vagy<br />
szövetkezeti tagsági viszony alapján létrejövő munkaviszony jellegű jogviszony, vagy<br />
más munkavégzésre irányuló jogviszony keretében végzi.<br />
Az adó mértéke fő szabályként 25%. Ettől eltérő alacsonyabb 0%-os vagy 12%-os<br />
adómérték alkalmazására, valamint a végzett tevékenység tárgyánál fogva adómentes<br />
értékesítések körére az ÁFA törvény mellékletei tartalmaznak felsorolást. A kedvezményes<br />
kulcs, illetőleg tárgyi mentesség túlnyomó részben a tevékenység statisztikai<br />
besorolásán alapul.<br />
Az adóhatósági bejelentkezés előtt célszerű dönteni az általános forgalmi adókötelezettséggel<br />
kapcsolatban is. Meg kell jelölni, hogy kizárólag tárgyi adómentes értékesítést<br />
végez a <strong>vállalkozás</strong>, alanyi adómentességet választ vagy az adó megállapítás általános<br />
vagy különleges módját, illetőleg a különleges eljárások közül melyiket.<br />
Tárgyi adómentesség vonatkozik a postai szolgáltatás, a pénzügyi szolgáltatás, a lakásszolgáltatás,<br />
közigazgatás, oktatás, humán egészség-ügyi szolgáltatás, sport- és<br />
szabadidős szolgáltatásra, ami azt jelenti, hogy nem kell ÁFÁ-t felszámítani és fizetni,<br />
de az ehhez kapcsolódó adó sem vonható le.<br />
A főszabály szerint az az adóalany jogosult az adóév elején adómentességet választani,<br />
akinek a gazdasági tevékenységének székhelye (telephelye) vagy az állandó lakóhelye<br />
belföldön van és akkor, ha a bejelentést megelőző adóévben a gazdasági tevékenységéből<br />
származó tényleges bevétele, valamint a bejelentés adóévében a gazdasági<br />
tevékenysége után ésszerűen várható bevétele időarányosan nem haladja meg a<br />
feltételül szabott összeghatárt. Ez a bolti kereskedelmi és vendéglátó-ipari tevékenységnél,<br />
valamint az egyéb gazdasági tevékenységnél egységesen évi 2.000.000 forint.<br />
- 112 -
A <strong>vállalkozás</strong>ok adózási alapismeretei<br />
A tárgyi adómentes értékesítésből, valamint a mezőgazdasági tevékenységből származó<br />
bevételt az összeghatárnál nem kell figyelembe venni.<br />
Az alanyi mentességet választó adóalany (a termékimport kivételével) főszabályként<br />
adófizetésre nem kötelezett, de adólevonási jogát sem gyakorolhatja. Egyes értékesítései<br />
kivételével nem terheli adó nyilvántartási, megállapítási, bevallási és elszámolási<br />
kötelezettség. Ez tehát előnye a mentesség választásának. De természetesen van<br />
számlázási ill. a nyugtaadási kötelezettség.<br />
Az alanyi adómentesség megszűnik a feltételül szabott bevételi összeghatár túllépésével,<br />
melyet 15 napon belül az adóhatósághoz szintén be kell jelenteni. Az alanyi<br />
mentesség megszűnését követő második adóév végéig alanyi mentesség nem választható!<br />
Különleges adózási módok választása<br />
A hatósági üzletköri besorolás alapján bolti kiskereskedelmi tevékenységet végző<br />
adóalany jogosult arra, hogy az általános szabályok szerinti adó megállapítás helyett<br />
a beszerzések kulcsonkénti megoszlásán alapuló különleges számítási módszerrel határozza<br />
meg a fizetendő adóját. Ennek alkalmazása mellett a beszerzést terhelő ÁFA<br />
levonható. Ebben az esetben az előzetesen felszámított adó levonására nem jogosultak.<br />
A mezőgazdasági tevékenységet végző adóalanyok is választhatnak a különleges jogállás,<br />
vagy a normál adófizetési kötelezettség között. Különleges jogállás esetén kompenzációs<br />
felárra jogosultak a felvásárlónak értékesített termékeik után. Az adófizetési<br />
kötelezettség választását be kell jelenteni az adóhatósághoz.<br />
A bizonylatolási kötelezettség azt jelenti, hogy az adóalanynak az általa teljesített termékértékesítésről<br />
és szolgáltatásnyújtásról számlát, vagy készpénzfizetés esetén a vevő<br />
kérésére egyszerűsített számlát kell kiállítania. A nyugtaadás a szerencsejáték<br />
szolgáltatás, valamint az újság- és folyóirat-árusítás eseteinek kivételével minden<br />
adóalanyra nézve kötelező, a számlával nem kísért készpénz fizetés során.<br />
A nyugtaadási kötelezettség az APEH által engedélyezett ún. fekete dobozos pénztárgépekkel<br />
is teljesíthető. Egyes tevékenységi körökben (személy taxi szolgáltatás, iparcikk-kiskereskedelem,<br />
élelmiszer kiskereskedelem, italüzletek, melegkonyhás vendéglátó-ipari<br />
üzlet, egyéb vendéglátó-ipari üzlet esetében) a nyugtaadási kötelezettséget<br />
kizárólag a pénztárgép vagy taxaméter alkalmazásával lehet teljesíteni.<br />
Az adó kiszámítását a tárgyhónap első napjától utolsó napjáig terjedő időszakra kell<br />
elvégezni. Termékimport esetén az adót a vámhatóság veti ki.<br />
Az adó megállapítása érdekében olyan nyilvántartást kell vezetni, amely alkalmas a<br />
felszámított adómérték szerinti részletezésben az értékesítés utáni adófizetési kötelezettség<br />
ill. adófizetés alóli mentesség és az előzetesen felszámított adó összegszerű<br />
meghatározására és kimutatására.<br />
A fizetendő adó az adó megállapítás időszakában keletkezett adófizetési kötelezettség<br />
összege, amelyet az adóalany az ugyanezen időszakban keletkezett és levonható előzetesen<br />
felszámított adó összesített összegével csökkenthet. Ez a különbözet az elszá-<br />
- 113 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
molandó adó. Ha ennek előjele a számítás eredményeként pozitív, akkor befizetési<br />
kötelezettség keletkezik.<br />
Ha az elszámolandó adó előjele negatív, akkor az elszámolandó adót az adóalany főszabályként<br />
az elévülési időn belül göngyölítetten a soron következő adó megállapítási<br />
időszakban beszámíthatja úgy, mint a fizetendő adót csökkentő tétel ill. meghatározott<br />
esetekben a bevallás benyújtásával egyidejűleg kérheti az adóhatóságtól az<br />
adó visszatérítését.<br />
Az adóhatóság az adó-visszaigénylési kérelmet akkor teljesíti, ha a 0, a 12 és a 25%<br />
adómérték alá tartozó értékesítésekből - ideértve az előleget is - elért bevétel adó nélkül<br />
számított összege a 8.000.000 forintot eléri, vagy meghaladja., vagy ha a tárgyi<br />
eszköz beszerzésére jutó levonható adó göngyölített összege 100.000 forinttal meghaladja<br />
az ugyanezen időszakban fizetendő adó göngyölített összegé.<br />
A <strong>vállalkozás</strong>ok az ÁFA bevallást három időpontban nyújthatják be:<br />
− Éves ÁFA bevallást készít az a <strong>vállalkozás</strong>, amely nettó árbevétele nem<br />
haladja meg a 8.000.000 Forintot.<br />
− Negyedéves ÁFA bevallásra kötelezett a <strong>vállalkozás</strong> amennyiben nettó<br />
árbevétele 8.000.000 Ft feletti.<br />
− Havi ÁFA bevalló az a vállalat, amely előző évi ÁFA befizetési kötelezettsége<br />
eléri a 1.000.000 Forintot.<br />
Az általános forgalmi adó nettó összegéről a havi ÁFA bevallásra kötelezett adóalanynak<br />
havonta, a tárgyhót követő hó 20-ig, a negyedéves ÁFA bevallásra kötelezett<br />
adóalanynak a negyedévet követő hó 20-ig - az éves ÁFA bevallásra kötelezett<br />
<strong>vállalkozás</strong> oknak a tárgyévet követő február 15-ig - kell bevallást adni, és az elszámolandó<br />
adót is ez időpontig kell befizetni, illetve ettől az időponttól lehet visszaigényelni.<br />
A bevallást attól függetlenül be kell nyújtani, hogy az elszámolandó adó<br />
összege pozitív, vagy negatív, vagy esetleg nulla. Az az ÁFA fizetésére kötelezett<br />
adóalany köteles havi ÁFA bevallásra, akinek az adóévet megelőző évben a nettó<br />
módon számított fizetendő általános forgalmi adójának összege az 1.000.000 forintot<br />
elérte.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Mik a fő adótípusok?<br />
− Mit nevezünk szellemi tevékenységnek?<br />
− Ki az adóalany?<br />
− Mit jelent az alanyi mentességet?<br />
− Mit jelent a bizonylatolási kötelezettség?<br />
− Mit jelent a nyugtaadási kötelezettség?<br />
− Járművek költségei hogyan számolhatók el?<br />
− Mi az ÁFA?<br />
- 114 -
10. ALAPVETŐ TÁRSADALOMBIZTOSÍTÁSI ISMERETEK<br />
Az „Alapvető társadalombiztosítási ismeretek” című fejezetben bemutatjuk a fő- és<br />
mellékfoglalkozású vállalkozók járulékfizetési kötelezettségeit, a társas <strong>vállalkozás</strong>ok<br />
fő és kiegészítő tevékenységet folytató tagjainak kötelezettségeit a társadalombiztosítás<br />
felé. Szót ejtünk a munkáltató bejelentési és nyilvántartási kötelezettségeiről, a<br />
járulék- és mulasztási bírságról.<br />
A fejezet tartalma:<br />
10.1. Egyéni <strong>vállalkozás</strong>ok<br />
10.1.1. Főfoglalkozású egyéni vállalkozó járulékfizetési kötelezettsége<br />
10.1.2. Mellékfoglalkozású egyéni vállalkozó járulékfizetési kötelezettsége<br />
10.2. Társas <strong>vállalkozás</strong>ok<br />
10.2.1. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok főfoglalkozású tagjainak járulékfizetési kötelezettsége<br />
10.2.2. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok kiegészítő tevékenységet folytató tagjainak<br />
járulékfizetési kötelezettsége<br />
10.3. A foglalkoztatottak társadalombiztosítása<br />
10.4. A munkáltató bejelentési és nyilvántartási kötelezettsége<br />
10.5. Járulék- és mulasztási bírság<br />
10.6. A társadalombiztosítási igazolvány<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 3 óra.<br />
10.1. EGYÉNI VÁLLALKOZÁSOK<br />
A vállalkozói igazolvánnyal rendelkező természetes személyek, továbbá egészségügyi<br />
és szociális <strong>vállalkozás</strong>t folytató személyek biztosítása és ezáltal a társadalombiztosítási,<br />
egészségbiztosítási és nyugdíjbiztosítási kötelezettsége az engedély átvétele napjától<br />
áll fenn, függetlenül attól, hogy ténylegesen működik-e a <strong>vállalkozás</strong> vagy sem. Az<br />
ügyvédi kamara tagjainak a kamarai tagsággal párhuzamosan van járulékfizetési kötelezettsége.<br />
A mezőgazdasági kistermelést folytató magánszemélyekre a biztosítás e<br />
jogcímen csak akkor terjed ki, ha egyéb jogcímen nincsenek biztosítva. Az egyéni<br />
vállalkozónak minősülő személy 15 napon belül köteles bejelentést tenni a telephely<br />
szerinti illetékes megyei egészségbiztosítási pénztárhoz.<br />
A főfoglalkozású egyéni vállalkozó társadalombiztosítási, egészségbiztosítási és nyugdíjbiztosítási<br />
járulék fizetésére kötelezett, míg a kiegészítő tevékenységet folytató<br />
vállalkozó baleseti járulékot kell csak fizessen.<br />
- 115 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
10.1.1. Főfoglalkozású egyéni vállalkozó járulékfizetési kötelezettsége<br />
A vállalkozói tevékenységből származó és a tárgyévet közvetlenül megelőző naptári<br />
évben elért, a személyi jövedelemadó alapját képező jövedelme, az (az átalányadózó<br />
az átalányadó alapját képező jövedelem egy naptári hónapra jutó összege), de legalább<br />
a tárgyhónapot megelőző hónap első napjára érvényes minimálbér összege után<br />
köteles 31 %-os társadalombiztosítási járulékot, 5 %-os nyugdíjjárulékot, 3 %-os<br />
egészségbiztosítási járulékot fizetni. Az egy naptári hónapra esőjövedelem kiszámításánál<br />
mindegy, hogy az adott évben a jövedelmet hány hónap alatt kereste meg a<br />
vállalkozó, járulékalapnak mindenképpen annak 1/12-ét kell tekinteni. A tevékenységet<br />
kezdő vállalkozó a kötelezettség napjától tárgyév december 31-ig havonta a<br />
tárgyhónapot megelőző hónap első napján érvényes minimálbér összege után köteles<br />
52,5 % járulékot fizetni.<br />
10.1.2. Mellékfoglalkozású egyéni vállalkozó járulékfizetési kötelezettsége<br />
A kiegészítő tevékenységet folytató vállalkozó 10% baleseti járulékot köteles fizetni.<br />
A vállalkozói tevékenységből származó, a tárgyévet közvetlenül megelőző naptári<br />
évben elért személyi jövedelemadó alapot képező jövedelem egy naptári hónapra jutó<br />
összege – évi 900.000 Ft – után köteles baleseti járulékot fizetni. A tevékenységet<br />
kezdő vállalkozó a kötelezettség napjától tárgyév december 31-ig a tárgyév első napján<br />
érvényes minimális bér összege után köteles havonta baleseti járulékot fizetni.<br />
Nem kell járulékot fizetni, a társasági adó hatálya alá bejelentkezett egyéni vállalkozónak<br />
a <strong>vállalkozás</strong> adózás utáni eredményéből származó jövedelme után.<br />
Késedelemfizetés esetén a vállalkozó napra számított késedelmi pótlékot köteles fizetni.<br />
10.2. TÁRSAS VÁLLALKOZÁSOK<br />
Kötelesek bejelentkezni a megalakulást követő 15 napon belül a székhely szerint illetékes<br />
megyei egészségbiztosítási pénztárhoz.<br />
A társas <strong>vállalkozás</strong>ok tagjaira akkor terjed ki a biztosítási kötelezettség, ha a társaság<br />
tevékenységében személyesen is közreműködnek.<br />
10.2.1. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok főfoglalkozású tagjainak járulékfizetési kötelezettsége<br />
A személyes közreműködés alapján kiosztott jövedelem, - de havonként legalább a<br />
tárgyhónapot megelőző hónap első napján érvényes minimális bér - után 31 %-os<br />
társadalombiztosítási járulékot köteles fizetni. Ezen kívül kötelezett 3 %-os egészségbiztosítási<br />
és 8 %-os nyugdíjbiztosítási járulék fizetésére is.<br />
Nem kell járulékot fizetni a társas <strong>vállalkozás</strong> adózás utáni eredményéből a <strong>vállalkozás</strong><br />
tagjai részére juttatott jövedelem (osztalék) után.<br />
- 116 -
Alapvető társadalombiztosítási ismeretek<br />
10.2.2. A társas <strong>vállalkozás</strong>ok kiegészítő tevékenységet folytató tagjainak járulékfizetési<br />
kötelezettsége<br />
A társas <strong>vállalkozás</strong>tagja akkor minősül kiegészítő tevékenységet folytatónak, ha<br />
munkaviszonyban van ill. szövetkezeti tagként a munkavállaló legalább heti 36 órában<br />
foglalkoztatja, bedolgozóként biztosított, közép- vagy felső fokú oktatási intézmény<br />
nappali tagozatán tanul, öregségi, rokkantsági, baleseti rokkantsági nyugdíjas<br />
vagy növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi járadékos, rokkantsági járulékos.<br />
10.3. A FOGLALKOZTATOTTAK TÁRSADALOMBIZTOSÍTÁSA<br />
Az egyéni vállalkozó és a társas <strong>vállalkozás</strong> tevékenysége során foglalkoztathat munkaviszony<br />
keretében alkalmazottat, bedolgozót, segítő családtagot, szakmunkástanulót,<br />
megbízottat és <strong>vállalkozás</strong>i jellegű jogviszony keretében díjazás ellenében<br />
munkát végző személyt.<br />
A munkaviszony keretében foglalkoztatott személynél a munkavállaló 31 %-os társadalombiztosítási<br />
járulékot köteles fizetni, az alkalmazott a felvett kifizetéséből 3 %os<br />
egészségbiztosítási és 8 %-os nyugdíjjárulékot köteles fizetni.<br />
A bedolgozó biztosítása azokban a hónapokban áll fenn, amikor keresete eléri a<br />
tárgyhónapot megelőző hónap első napjára érvényes minimális bér 60 %-át. A bedolgozó<br />
által fizetendő járulék megegyezik az alkalmazottakkal.<br />
Segítő családtagja az egyéni vállalkozónak és a nem jogi személyiségű gazdasági társaságnak<br />
lehet. Rá a biztosítás akkor terjed ki, ha rendszeresen munkát végez,<br />
egyébjogcímen nem biztosított, saját jogán nyugellátásban nem részesül. A vállalkozó<br />
a tárgyhónapot megelőző hónap első napján érvényes minimális bér után 42,5%os<br />
társadalombiztosítási járulékot köteles fizetni, a segítő családtag pedig ugyanezen<br />
összeg után kötelezett 4%-os egészségbiztosítási és 6%-os nyugdíjbiztosítási járulék<br />
fizetésére.<br />
A megbízási és <strong>vállalkozás</strong>i jellegű jogviszony keretében díjazás ellenében munkát<br />
végző személyre a biztosítás akkor terjed ki, ha díjazása eléri a tárgyhónapot megelőző<br />
hónap első napján érvényes minimális bér 60 %-át. Ekkor a munkáltató köteles a<br />
kifizetett teljes összeg után 31 % társadalombiztosítási járulékot fizetni, a foglalkoztatott<br />
pedig, ha nincs főállású biztosítási jogviszonya ugyanezen összeg után kötelezett<br />
3 %-os egészségbiztosítási és 8 %-os nyugdíjbiztosítási járulék fizetésére.<br />
Ha egy biztosított személy foglalkoztatása egyik jogviszonyban sem éri el a heti<br />
36 órát, mindegyik után járulék fizetésre kötelezett. Heti 36 órát meghaladó munkaviszony<br />
esetén 8 % nyugdíjbiztosítási járulék megfizetése kötelező.<br />
10.4. A MUNKÁLTATÓ BEJELENTÉSI ÉS NYILVÁNTARTÁSI KÖTELEZETTSÉGE<br />
A munkáltató köteles az általa foglalkoztatott biztosítottakat a székhelye szerint illetékes<br />
megyei egészségbiztosítási pénztárhoz bejelenteni.<br />
Az egyéni vállalkozó a bejelentkezést a Bejelentési Jegyzéken teljesíti a tárgyhónapot<br />
követő 10-ig.<br />
- 117 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A <strong>vállalkozás</strong> főfoglalkozású tagjairól és alkalmazottjairól Társadalombiztosítási<br />
egyéni nyilvántartó lap nyomtatványt kell kiállítani. Ezen túlmenően a társas <strong>vállalkozás</strong><br />
köteles a főfoglalkozású tagjairól Járulék elszámolási lap, az általa foglalkoztatott<br />
egészségbiztosítási és nyugdíjjárulék fizetésére kötelezett biztosítottakról pedig<br />
Járulék elszámolási nyilvántartó lapot vezetni.<br />
A munkaviszony megszűnése esetén a munkavállaló meg kell, hogy kapja a következő<br />
igazolásokat: munkáltatói igazolás, munkanélküli ellátás megállapításához szükséges<br />
igazoló lap, igazolás a bírósági határozattal megállapított tartási kötelezettségről,<br />
igazolás az egészségbiztosítási és nyugdíjjárulék kifizetéséről, adatlapot a jövedelemről<br />
ill. a levont adóelőlegről, Igazolvány a társadalombiztosítási szolgáltatásokról (biztosított<br />
jogviszony idejével). Az Egészségügyi hozzájárulás mértéke 2001. évben 4.200<br />
Ft/hó, amelyhez százalékos járulékfizetés kapcsolódik.<br />
10.5. JÁRULÉK- ÉS MULASZTÁSI BÍRSÁG<br />
Ha az egyéni vagy társas vállalkozó nem vagy nem az előírt módon tesz eleget bevallási<br />
kötelezettségének, a bírság az elmulasztott járulék 50%-a (önkéntes pótlásnál<br />
25%-a). A bejelentési, nyilvántartási, adatszolgáltatási kötelezettségének megszegése<br />
miatt 10.000-20.000 Ft bírság kiróható.<br />
Táppénz<br />
Az egyéni vagy társas vállalkozó alkalmazottja részére táppénzt a Munkáltatói, szövetkezeti<br />
igazolvánnyal és a hozzá csatolt orvosi igazolással kérhet az Egészségbiztosítási<br />
pénztárnál. A keresőképtelenség első 15 napjára betegszabadság jár, amelyet a<br />
munkáltató köteles fizetni, táppénz igényt tehát csak ennek lejárta után lehet benyújtani.<br />
Az egyéni vállalkozó a betegség első napjától jogosult a táppénzre, melyet az Igénylőlap<br />
kitöltésével és az orvosi igazolás csatolásával igényelhet az Egészségbiztosítási<br />
pénztártól.<br />
10.6. A TÁRSADALOMBIZTOSÍTÁSI IGAZOLVÁNY<br />
A munkáltató az általa foglalkoztatott biztosítottakat és eltartott hozzátartozóikat az<br />
erre szolgáló Bejelentés a biztosítottakról ill. a Bejelentés a csak egészségügyi ellátásra<br />
jogosultakról elnevezésű nyomtatványon a biztosítási jogviszony keletkezését követő<br />
hónap 10-ig köteles bejelenteni a megyei egészségbiztosítási pénztárhoz és egyidejűleg<br />
a jelzett nyomtatványon igényli részükre a társadalombiztosítási igazolványt. A biztosítási<br />
jogviszony megszűnésekor a munkáltató köteles az általa kiadott igazolványokat<br />
érvényteleníteni.<br />
- 118 -
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
Alapvető társadalombiztosítási ismeretek<br />
− A fő és kiegészítő foglalkozású vállalkozó milyen járulékok megfizetésére kötelezett?<br />
− Milyen bejelentési kötelezettségei vannak a munkáltatónak?<br />
− Mit kell tudni a társadalombiztosítási igazolványról?<br />
− Milyen összeget tesz ki a Járulék- és mulasztási bírság?<br />
− Melyek a munkáltató bejelentési és nyilvántartási kötelezettségei?<br />
- 119 -
11. A VÁLLALKOZÁSOK MARKETING FELADATAI<br />
A „Vállalkozások marketing feladatai” című fejezetben röviden beszélünk a <strong>vállalkozás</strong>ok<br />
marketing feladatairól, arról hogy a marketinget, mint eszközt hogyan lehet arra<br />
használni hogy a piacon megnyilvánuló keresletet összehozzuk az ugyanott jelentkező<br />
kínálattal. A SWOT analízisről ejtünk pár szót (korábban már volt róla szó) ill.<br />
beszélünk az egyik legismertebb marketingeszköz, a reklám hatásmechanizmusáról.<br />
A fejezet tartalma:<br />
11.1. A <strong>vállalkozás</strong>ok marketing-munkájának főbb szempontjai<br />
11.2. SWOT analízis lehetőségei a marketingtervben<br />
11.3. A reklám<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 1 óra.<br />
11.1. A VÁLLALKOZÁSOK MARKETING-MUNKÁJÁNAK FŐBB SZEMPONTJAI<br />
A marketing egy eszköz, az üzleti életben, amelynek segítségével a piacon megnyilvánuló<br />
keresletet összehozzuk az ugyanott jelentkező kínálattal. Az a lényeg, hogy<br />
kitaláljuk, hogy mit akarnak venni az emberek és mikor.<br />
Megválaszolandó kérdések és elvégzendő feladatok rendszere a <strong>vállalkozás</strong> indításakor:<br />
− Milyen az ügyfeleim vagyoni helyzete?<br />
− Hány ügyfélre számíthatok?<br />
− Hogyan keltsem fel az érdeklődésüket?<br />
− A nap melyik szakában hányan keresnek fel?<br />
− Mivel lehet fogyasztásra ösztönözni a ügyfeleket?<br />
− Milyen más termékeket és tevékenységeket ajánlhatok még?<br />
− Mekkora lesz a nyereségem?<br />
− Milyen módokon lehet fokozni a nyereséget?<br />
− Miként tehetem magam ismertté?<br />
− Milyen reklámra van szükségem?<br />
− Hirdessek-e a sajtóban? Prospektust adjak-e ki?<br />
− Utcai reklámokat helyezzek-e el?<br />
− Telefonon hívjam fel ügyfeleimet?<br />
− Milyen módon alakítsam ki szakmai imázsomat?<br />
− A szakmai hitelemet milyen módon hozzam a piac tudomására?<br />
− Tevékenységemmel milyen szakmai igényszintet célozzak meg?<br />
− Mekkora és milyen eloszlású forgalom várható?<br />
- 121 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
− Gyártókapacitásom milyen forgalom kielégítését teszi lehetővé?<br />
− Szükség lesz-e külső munkaerőre?<br />
A lényeget a következő kérdések alkotják:<br />
Egyik oldalon:<br />
− Mit akarok eladni?<br />
− Kinek akarom eladni?<br />
− Hogyan akarom eladni?<br />
− Mekkora hasznot tudok elérni?<br />
Másik oldalon:<br />
− Ki akar tőlem vásárolni?<br />
− Mennyit hajlandó fizetni érte?<br />
− milyen körülmények között hajlandó vásárolni tőlem?<br />
Rövid, szakszerű feladatsor a kis<strong>vállalkozás</strong> beindításakor:<br />
- 122 -<br />
− Felmérem a leendő versenytársaimat és, hogy gondolt-e már valaki az ötletemre.<br />
− Beszélgetek, ötleteket gyűjtök, javaslatokat szerzek leendő ügyfelektől, munkatársaktól.<br />
− Körvonalazódnak a piacon azok a területek, amelyek nincsenek ellátva.<br />
− Vannak-e abban a tevékenységi ágban külföldi termékek, szolgáltatások melyek<br />
tönkre tehetik <strong>vállalkozás</strong>omat.<br />
− A reklámra gondolni kell, mert tudatni kell a fogyasztókkal, hogy mivel foglalkozom<br />
és milyen előnyöket tudok nyújtani nekik. Vannak olyan tevékenységi<br />
formák, ahol a reklám nagyon sokba kerül, de reklám nélkül nem lehet<br />
piacon maradni.<br />
− Az értékesítés is része a marketingnek. A legjobb reklám magam vagyok. Becsületesen,<br />
udvariasan, szeretettel kell közeledni a fogyasztókhoz, ügyfelekhez.<br />
El fog terjedni, hogy jók vagyunk!<br />
11.2. SWOT ANALÍZIS LEHETŐSÉGEI A MARKETINGTERVBEN<br />
Egy <strong>vállalkozás</strong> üzleti célja a nyereségesség, ezt több tényező alakítja:<br />
Vállalkozás jelenlegi állapotának felmérése (alakuló vagy terjeszkedik, megrendelés<br />
mennyisége, munka elfogadottsága).<br />
Mit képes gyártani a cég, milyen a minőség, milyen mennyiségnél stabil a minőség?<br />
A gazdasági környezetet kell meg vizsgálni!<br />
SWOT analízis. Megnézzük mik az erős és gyenge pontjai a <strong>vállalkozás</strong>nak, milyen<br />
lehetőségek és milyen veszélyek leselkednek rá.<br />
11.3. A REKLÁM<br />
Eszköz a kezünkben, hogy a megszokottól eltérő árukat, tevékenységeket ismertessünk<br />
meg a piaccal. Hatásmechanizmusa a következő:
A <strong>vállalkozás</strong>ok marketing feladatai<br />
− Figyelem felkeltés. Az emberek elkezdenek találgatni érdeklődni termékünk után.<br />
− Megismertetés. Várakozás után megjelenik a reklámozott tárgy. Az emberek véleményt<br />
kezdenek alkotni, de még nem döntenek.<br />
− Tudatos rögzítés. Megismertetjük a terméket lehetőleg minél több formában. Azt<br />
sulykoljuk a fogyasztókba, hogy talán neki is kell a termék.<br />
− Meggyőzés. Meggyőzzük a vásárlót, hogy ez a termék kell neki.<br />
− Vásárlásra serkentés. Itt már szinte parancsolnak a reklámok vagy minősítenek<br />
nem-vásárlás esetén.<br />
A fenti felsorolást igen nagy cégek alkalmazzák csak ilyen teljességben. Kis<strong>vállalkozás</strong>ok<br />
számára fontos, de mindig a drága reklám a jó reklám.<br />
Ha reklámozunk arra mindig ügyeljünk, hogy létező előnyöket kínáljunk és reális,<br />
megfogható tulajdonságokat állítsunk. A reklámok esetében célszerű sokszor szakemberhez<br />
fordulni!<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Mi a marketing?<br />
− Hogyan alkalmazható a SWOT analízis a marketing-tervezés során?<br />
− Mi a reklám?<br />
- 123 -
12. VÁLLALKOZÁSVEZETÉS<br />
A „Vállalkozásvezetés” című fejezetben a <strong>vállalkozás</strong> humán oldalával foglalkozunk.<br />
Sorra vesszük, hogy egy vállalkozónak milyen személyes készségekkel kell rendelkeznie<br />
ahhoz, hogy alkalmas legyen egy <strong>vállalkozás</strong> vezetéséhez, működtetéséhez. A<br />
<strong>vállalkozás</strong> beindításának lépéseit sorra vesszük az ölet felmerülésétől a működtetésig.<br />
Beszélünk az irányításról, a szervezet felépítéséről, a vezetésről, a kiválasztásról, a<br />
csapatépítésről, a munkatársak ösztönzéséről, a tanácsadásról, az ellenőrzésről. A<br />
<strong>vállalkozás</strong> sikerének egyik kulcspontja a jó kommunikációs, tárgyalási készség, a<br />
vállalkozói morál betartása. A megjelenés, öltözködés mellett ezekről is esik néhány<br />
szó.<br />
A fejezet tartalma:<br />
12.1. Vállalkozói készség, személyes alkalmasság<br />
12.1.1. Vállalkozáshoz szükséges készségek<br />
12.1.2. A vállalkozóvá válás<br />
12.1.3. Vállalkozás irányítása<br />
12.1.4. A <strong>vállalkozás</strong>, mint szervezet<br />
12.1.5. Vezetés<br />
12.1.6. Emberek kiválasztása<br />
12.1.7. Csapatépítés<br />
12.1.8. Ösztönzés<br />
12.1.9. Tanácsadás - Nevelés<br />
12.1.10. Ellenőrzés<br />
12.1.11. Tárgyalás - Tárgyalástechnika<br />
12.1.12. Vállalkozói morál<br />
12.1.13. Megjelenés, öltözködés, ápoltság<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 2 óra.<br />
12.1. VÁLLALKOZÓI KÉSZSÉG, SZEMÉLYES ALKALMASSÁG<br />
Vannak adottságok, amelyekkel rendelkezni kell egy <strong>vállalkozás</strong> beindításához:<br />
− háttér: család, barátok, ismerősök, üzleti partnerek támogatása, egyetértése<br />
− anyagi források: pénzügyi tartalékok, vagyontárgyak, banki forrás, egyéb befektetés,<br />
baráti és családi kölcsönök<br />
− egészségi állapot, családi és saját<br />
− szakmai háttér: tapasztalat, képzettség, gyakorlat, tanulási szándék (ezen készségek<br />
megléte ill. igény azok megszerzésére)<br />
- 125 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
12.1.1. Vállalkozáshoz szükséges készségek<br />
A Vállalkozáshoz szükséges készségek a következők:<br />
- 126 -<br />
− alkalmasság gyors, megalapozott döntésekre,<br />
− probléma érzékenység (változásokra fel kell figyelni, hogy az okozott<br />
probléma elkerülhető legyen),<br />
− gyors határozott cselekvés,<br />
− áttekintő, kapcsolatteremtő képesség,<br />
− konfliktus, probléma kezelő képesség,<br />
− meggyőzőség partnerekkel, beosztottakkal szemben,<br />
− önfejlesztés iránti igény,<br />
− idő és energia beosztó képesség,<br />
− kreativitás,<br />
− bizonytalanság tűrése,<br />
− etikai értékelés készsége,<br />
− optimizmus, pozitív szemlélet.<br />
12.1.2. A vállalkozóvá válás<br />
A vállalkozóvá válás folyamata három jól elkülöníthető szakaszból áll:<br />
1. Lehetőség felismerése, értékelése<br />
Lehetőség felismerés:<br />
− legtöbb lehetőség úgy adódik, hogy a vállalkozó figyeli a környezetét,<br />
− üzleti lehetőség lehet egy meglévő <strong>vállalkozás</strong>on belül is,<br />
− barátok, ismerősök ötleteire, panaszaira,<br />
− technológia fejlődése, versenyszféra kialakulása miatt.<br />
Értékelés:<br />
− értékelni kell, hogy az adott lehetőség megfelelő bevételt hoz-e,<br />
− piac nagyságának, lehetőség időtartalmának értékelése,<br />
− a lehetőség hasznát minden lehetséges későbbi esemény bekövetkezése esetén<br />
is mérlegelni kell,<br />
− lehetőségnek összhangban kell lennie a vállalkozó személyes tapasztalataival,<br />
céljaival,<br />
− a későbbi sikerért nagyon sok mindent fel kell tudni áldozni.<br />
Üzleti terv kialakítása, alapítási eljárások, szükséges források meghatározása<br />
− üzleti tervet kell készíteni,<br />
− tisztában kell lenni a következőkkel: piaci szegmens mérete és jellemzői, termelés<br />
és kereskedelem szükségletei, pénzügyi terv, szervezeti terv, pénzügyi,<br />
feltételek<br />
− a szükséges forrásokat időben kell megszerezni<br />
− ismerni kell a <strong>vállalkozás</strong> külső környezetét (jogi szabályozás, hatósági engedélyek<br />
stb.)
12.1.3. Vállalkozás irányítása<br />
Vállalkozásvezetés<br />
− speciális vezetői stílus kell az üzleti terv megvalósításához,<br />
− el kell tudni fogadtatni magunkat a környezetünkben, az üzleti életben,<br />
− termékünkre, szolgáltatásunkra fenn kell tartani az érdeklődést,<br />
− ismerni kell a szerződési kötelezettség elemeit,<br />
− számviteli, adózási alapfogalmak nélkül jó könyvelővel is kockázatos egy <strong>vállalkozás</strong>,<br />
− betegségre, balesetre fel kell készülni,<br />
− tudnunk kell, hogy a hasznot mibe fektetjük,<br />
− kudarcra is fel kell készülni.<br />
12.1.4. A <strong>vállalkozás</strong>, mint szervezet<br />
A vállalkozó tevékenysége irányítás és vezetés. A <strong>vállalkozás</strong> emberi feltételeiről való<br />
gondoskodás, a humán <strong>menedzsment</strong> különösen akkor fontos, ha több ember munkáját<br />
kell megszervezni, ellenőrizni.<br />
12.1.5. Vezetés<br />
A vezetőnek tervezni, szervezni és vezetni kell. A tervezés eredményeként születnek<br />
meg a célok és az ahhoz vezető utak. Számba kell venni a célok elérésének feltételeit,<br />
az a szükséges emberi erőforrást, és a megfelelő képességű embereket. A tervezés első<br />
szakasza a célok meghatározására irányul, a második szakasz a kitűzött célok ismeretében<br />
a tényleges adottságok és a kívánatos feltételek köti különbségeket elemzi, a<br />
harmadik szakasza a segítő és hátráltató tényezők felsorolása, a negyedik szakasz a<br />
konkrét tevékenységek megtervezése. Érdemes tanácsadókat is bevonni!<br />
A vezetőnek tehát gondoskodnia kell egy megfelelő szervezet kialakításáról. Az erőforrásokat<br />
és a célt kell összehangolni. A cél, hogy legésszerűbben, leghatékonyabban<br />
és a költségek legracionálisabb felhasználásával alakuljon ki a szervezet. Csak<br />
gondos menedzseléssel lehet a szervezetet időben átalakítani, az érdekeltségi viszonyokat<br />
új struktúrához alakítani.<br />
A vezetés a közvetlen részvételt jelenti a folyamatokban. A személyes vezetés a<br />
munkatársak, alkalmazottak irányítását, a vezető és a vezetettek folyamatos kapcsolatát,<br />
a beosztottak motiválását szolgálja. Ezért egy vezetőnek folyamatos kommunikációra,<br />
jól megválasztott vezetési stílusra és az érdekeltség állandó fenntartására kell<br />
törekednie.<br />
12.1.6. Emberek kiválasztása<br />
Az emberi erőforrások színvonala határozza meg a szervezeti tevékenység színvonalát.<br />
Jó munkaerővel ellensúlyozni lehet a többi erőforrás hiányosságait is. Állandóan<br />
figyelni kell a beosztottak szakmai ismeretét, személyiségbeli fogyatékosságát, munkateljesítményét<br />
(a középvezetők vezetési stílusát). Ezek kiküszöbölése megoldható,<br />
ha a vezető gondosan választja ki munkatársait, továbbképzi őket és állandóan minősíti<br />
munkájukat. (Munkatárs kiválasztásnál fontos szempontok: szaktudás, sze-<br />
- 127 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
mélyiség, teljesítmény.) Munkatárs kiválasztásnál előre érdemes kidolgozni a belépő<br />
munkaköri leírását.<br />
12.1.7. Csapatépítés<br />
A jó kollektíva kialakítása a vezető és a munkatársak kölcsönös érdeke. Akadályozó<br />
tényezők lehetnek olyan egyének akik: céljai eltérőek, akik személyisége kirívó, akik<br />
hangadók.<br />
Kollektíva kialakításának lépései:<br />
- 128 -<br />
− a beosztottak véleményének megismerése<br />
− kollektíva jellegzetességeinek kialakítása (egyén viszonya egymáshoz, szervezethez)<br />
− egyeztetni az eddigiek során kialakult elképzeléseket a hangadókkal<br />
− szükséges szervezeti intézkedések kidolgozása<br />
− kollektíva létrehozása (korrekciók)<br />
12.1.8. Ösztönzés<br />
Az emberek cselekvése elsősorban a saját céljaik elérésére irányul és a vezetőknek<br />
arra kell ösztönözniük az egyént, hogy cselekedeteikben a szervezeti célokat szolgálják.<br />
Vezető pozitív és negatív ösztönzéssel, konfliktuskezeléssel, tanácsadással, továbbképzéssel<br />
és más technikai eszközökkel befolyásolja beosztottjait. A beosztottak<br />
három alapvető szükségletet elégítenek ki munkahelyükön: a tevékenység fiziológiai<br />
szükséglete, anyagi javak, társadalmi, közösségi kapcsolatok. A vezető az ösztönző<br />
rendszer kialakításakor három célt vesz figyelembe: egyének céljai (kereset, légkör,<br />
továbbjutás), szervezeti célok (teljesítmény, minőség), társadalmi célok (törvény, demokrácia).<br />
A vezetőnek decentralizálnia kell az ösztönzést, de mégis egységes szemléletben<br />
kell kezelni a beosztottakat.<br />
12.1.9. Tanácsadás - Nevelés<br />
Minden vezető tanácsadó - nevelő, neveli beosztottjait példamutatásával, magatartásával,<br />
döntéseivel, állásfoglalásával. És minden vezetőnek meg kell oldania a beosztottak<br />
problémáit is. A tanító nevelő folyamat meghatározott lépésekből áll:<br />
− Bátorítás, célra irányítás. (Tudják, hogy miért van szükség a munkájukra.)<br />
− Teljesítmény figyelemmel kísérése, elismerése. (A jót meg kell dicsérni!)<br />
− Probléma felderítése. (Meg kell tudni, hogy ez személyi jellegű, szakértelem<br />
hiánya vagy érdeklődés hiánya.)<br />
− Tanácsadás. (A probléma megvitatása a beosztottal)<br />
Személyes probléma esetén (pl. válás):<br />
− csak javaslatot, tanácsot adhat a vezető,<br />
− szakemberhez küldheti beosztottját.<br />
Munkaprobléma esetén:
Vállalkozásvezetés<br />
− őszinte, nyílt, segítőkész kell legyen a vezető,<br />
− jó, ha ő vezeti rá a beosztottat a probléma megoldására,<br />
− legjobb, ha őszinte vitában együtt jutnak el a megoldásig,<br />
− Probléma megszűntetése. (Ha ez nem következik be át kell helyezni a beosztottat<br />
másik munkakörbe vagy el kell bocsátani).<br />
− El kell ismerni az eredményét a tanácsadás - nevelésnek anyagi vagy erkölcsi<br />
jutalom vagy dicséret képen. A beosztott érezze, hogy a jövőben is fordulhat<br />
probléma esetén a vezetőjéhez.<br />
12.1.10. Ellenőrzés<br />
Célja elsősorban a kitűzött eredmények és a célok közti összhang ellenőrzése, nem a<br />
beosztottak gyengeségeinek felfedése. Ha van eltérés, fel kel fedni az okokat és be<br />
kell avatkozni. Természetesen az ellenőrzés velejárója lehet az elmarasztalás és jutalmazás.<br />
A legfontosabb tehát az, hogy az ellenőrzés adjon visszacsatolást a teljes folyamatról<br />
(tervezésről, szervezésről, vezetésről).<br />
12.1.11. Tárgyalás - Tárgyalástechnika<br />
Sikeres tárgyalás hoz szükség van:<br />
− alapos felkészülésre (ne csak azt tudjam, hogy én mit akarok, hanem azt is,<br />
hogy a partner kicsoda és mik a céljai)<br />
− szaktudásra - ami elsajátítható<br />
− megérzésre - ösztönösen kell rendelkezni vele.<br />
Tárgyalások időbeli tagozódása, szakaszai:<br />
− Felderítés. Ez jelenti az álláspontok kifejtését témáról, érdekekről, rangsorokról,<br />
együttműködési viszonyról. Legyünk tárgyszerűek, rövidek, barátságosak!<br />
Figyeljünk, pontosítsunk, összegezzünk!<br />
− Ajánlattétel és alku. Legkritikusabb szakasz, itt dől el a tárgyalás sikere. Lépésről-lépésre<br />
kell csökkenteni az álláspontok közti különbséget.<br />
− Megállapodás és rögzítése. Pontosítsuk amiben megegyezünk!<br />
Tárgyaláson a következő törekvéseknek kell érvényesülni.<br />
− konstruktív légkör kialakítás és fenntartás (jellemzői: Szívélyesség, tárgyszerűség,<br />
lendületesség, együttműködési szándék)<br />
− érdemi eredmény elérés<br />
− hatalmi egyensúly kialakítás és fenntartás<br />
- 129 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
12.1.12. Vállalkozói morál<br />
A vállalkozói erkölcs a társadalom törvényein és hagyományozott íratlan szabályain<br />
alapszik (pl. vallás). Ezért a vállalkozónak mindig figyelembe kell venni a terület, közösség,<br />
írott és íratlan szabályait.<br />
A szakszerű szerződés kötés elemi érdeke a vállalkozónak. A vállalkozói morál alappillére<br />
szerződéseken, jogi lehetőségek tisztességes kihasználásán alapszik. Egyetlen<br />
esetben lehet jogkövetkezmény a szerződésben vállalt kötelezettségek alól felmentést<br />
kapni, ha ez a vis major esete, azaz olyan külső és elháríthatatlan erő akadálya, amiről<br />
a vállalkozó nem tehet.<br />
A vállalkozót az adott szó becsülete is kell, hogy jellemezze. A közvélemény, de különösen<br />
az üzleti partnerek bizalma vagy bizalmatlansága azokon a tapasztalatokon<br />
alakul ki, amelyeket a vállalkozó példáz tevékenységével. Úgy kell viselkedni, hogy a<br />
vevők, a partnerek mindig visszatérjenek.<br />
A vállalkozói morálhoz hozzátartozik a versenyszabályok betartása. A szándékos hitelrontás,<br />
a reklámetika megsértése, a monopol helyzetre törekvés, és az azzal való<br />
visszaélés súlyosan árt a piacnak és ilyen módon az egész társadalomra káros hatású.<br />
12.1.13. Megjelenés, öltözködés, ápoltság<br />
A vállalkozó megjelenése legyen megnyerő, bizalmat és tekintélyt sugárzó. Új partnerekkel<br />
való megismerkedésnél gondoljon arra, hogy az első benyomások lesznek a<br />
legmaradandóbbak. Az Ön termékéhez Ön szolgáltatásához az elegáns, megnyerő<br />
öltözködés illik.<br />
Bár a személyiség és az alkalom együttesen határozza meg az öltözködési előírásokat,<br />
de alapszabály, hogy az üzleti tárgyalás során tisztelje meg partnereit elegáns viselettel.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Mik a <strong>vállalkozás</strong>hoz szükséges készségek?<br />
− Mi a vállalkozóvá válás folyamata?<br />
− Mik a vezető fő feladatai?<br />
− Mit jelent a vezetői ösztönzés?<br />
− Mit jelent a vezetői ellenőrzés?<br />
− A tárgyaláson milyen törekvéseknek kell érvényesülni?<br />
- 130 -
13. ÜZLETI ETIKA ALAPJAI<br />
A gazdasági versenynek is vannak szabályai, a tisztességes piaci gyakorlattal ellenkező magatartási<br />
formák tilosak a szervezeti formákban, a törvény gondoskodik a fogyasztók érdekeinek<br />
védelméről. Mindezt vázlatosan mutatjuk be ebben a fejezetben.<br />
A témakör feldolgozásához szükséges idő: 20 perc.<br />
Alapkérdések<br />
A gazdasági verseny szabadsága és tisztasága alapvető előfeltétele a gazdasági hatékonyságot<br />
érvényre juttató piaci versenynek. A gazdasági verseny szabadságának és<br />
tisztaságának védelme érdekében a tisztességes piaci gyakorlattal ellenkező magatartási<br />
formák tilosak a szervezeti formákban. Ennek megfelelően a gazdasági versenynyel<br />
összekapcsolódó közérdeket, a versenytársak érdekeit, és a tisztességes piaci magatartással<br />
kapcsolatban a fogyasztók érdekeit törvény védi.<br />
A törvény hatálya a Magyar Köztársaság területén működő vállalkozók gazdasági<br />
tevékenységére is kiterjed. A vállalkozók kötelesek tiszteletben tartani a gazdasági<br />
verseny szabadságát és tisztaságát. Tisztességtelen gazdasági tevékenységet folytatni<br />
és abban részt venni tilos - különösen olyan módon, amely megzavarja, vagy veszélyezteti<br />
a versenytársak és fogyasztók jogos érdekeit, vagy a tisztességes üzleti gyakorlat<br />
követelményeivel ellentétes.<br />
A tisztességtelen verseny tilalma<br />
Tilos:<br />
− rontani vagy veszélyeztetni egy versenytárs hírnevét vagy hitelét hamis vádak<br />
koholása, ill. terjesztése, vagy valamely valós adat meghamisítása, vagy egyéb<br />
magatartás révén,<br />
− tisztességtelen módon üzleti titokra szert tenni ill. azt felhasználni, vagy mások<br />
előtt felfedni, vagy engedély nélkül nyilvánosságra hozni<br />
− olyan tisztességtelen kérést intézni másokhoz, amelynek kifejezett célja valamely<br />
harmadik személlyel fennálló üzleti kapcsolat megrontása, vagy egy ilyen kapcsolat<br />
kialakításának megakadályozása<br />
− a versenytárs beleegyezése nélkül olyan jellemző megjelenítésben, csomagolásban<br />
vagy jelöléssel - az eredet megjelölését is beleértve - ill. elnevezéssel árukat vagy<br />
szolgáltatásokat előállítani vagy forgalmazni, ill. olyan nevet, jelölést vagy címkét<br />
használni, amelyről a versenytársat vagy jellemző áruit általában felismerik.<br />
- 131 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
A fogyasztók félrevezetésének tilalma<br />
Tilos az áru eladhatóságának növelése érdekében félrevezetni a fogyasztókat.<br />
Hangsúlyozottan a fogyasztók félrevezetésének minősül:<br />
a) valamely áru alapvető vonásait - tehát különösen annak összetételét, alkalmazását,<br />
egészségre és a környezetre gyakorolt hatását, valamint kezelését, eredetét és<br />
származási helyét, beszerzési módját vagy forrását - illetően hamis adat kinyilvánítása<br />
vagy valós tény félrevezetésre alkalmas módon való beállítása, ill. arról félrevezetésre<br />
alkalmas egyéb információ, vagy hiányos információ terjesztése,<br />
b) félrevezetésre alkalmas áru-összehasonlítás alkalmazása és nyilvánosságra hozatala<br />
reklám, vagy az információ bármely más formájában,<br />
c) annak eltitkolása, hogy az áru nem felel meg valamilyen jogi szabványnak, állami<br />
normának vagy áruval szemben támasztott szokásos követelménynek, vagy hogy<br />
a használata a szokásostól és átlagostól jelentős mértékben eltérő körülmények/feltételek<br />
alkalmazását követeli meg,<br />
d) az áru - használhatóságára, vagy más alapvető tulajdonságára, eredetére, származási<br />
helyére, beszerzésének módjára vagy forrására vonatkozóan félrevezetésre alkalmas<br />
címkékkel való ellátása<br />
e) a fogyasztók részére nem árusított, kis mennyiségű vagy silány választékú áru<br />
reklámozása, kivéve - amennyiben új áru bevezetése vagy nehezen eladható áru<br />
raktáron levő készleteinek értékesítése céljából reklámozzák - ha a körülményekről<br />
tájékoztatják a fogyasztókat.<br />
A gazdasági verseny korlátozására vonatkozó bármilyen megállapodás tilalma<br />
Tilos olyan összehangolt magatartást tanúsítani, vagy versenytársak között olyan<br />
megállapodást létrehozni, amely a gazdasági verseny korlátozását vagy kizárását<br />
eredményezheti, tekintet nélkül arra, hogy a megállapodás a Magyar Köztársaság<br />
területén jött-e létre, vagy sem. Ez a tilalom különösen érvényes az árak rögzítésére,<br />
a piac felosztására vagy a fogyasztók bizonyos körének valamely áru beszerzéséből<br />
vagy értékesítéséből való kizárására, a beszerzési forrásokra vagy az értékesítési célú<br />
piaci hozzáférésre vonatkozó választás lehetőségeinek korlátozására, valamint valamely<br />
piaci résztvevő hátrányos helyzetbe hozására.<br />
Tilos újraeladási árakat szerződésben rögzíteni, ha az a gazdasági verseny korlátozását<br />
vagy kizárását eredményezheti.<br />
A gazdasági előnnyel való visszaélés tilalma<br />
Tilos a gazdasági előnnyel visszaélni, tehát különösen:<br />
a) szerződéses viszonyban - a szerződés általános fogalma alkalmazásának esetét is<br />
beleértve - indokolatlan, egyoldalú előnyöket kikötni vagy a másik felet hátrányos<br />
feltételek elfogadására kényszeríteni, vagy<br />
b) ésszerű indok nélkül szerződés megkötését megtagadni, vagy<br />
- 132 -
Üzleti etika alapjai<br />
c) a másik fél gazdasági döntéseit indokolatlan előnyhöz jutás céljából befolyásolni,<br />
különösen pedig a másik felet rávenni arra, hogy a szerződésből fakadó jogos követeléseinek<br />
érvényesítését hagyja figyelmen kívül, vagy<br />
d) a piaci lehetőségekhez vagy műszaki berendezésekhez .való hozzáférést akadályozni,<br />
vagy<br />
e) ésszerű indok nélkül a versenytárs / konkurens számára kedvezőtlen piaci helyzetet<br />
kialakítani, vagy gazdasági döntéseit indokolatlan előnyhöz jutás céljából befolyásolni.<br />
Szavatosság és jótállás<br />
Egy szerződés alapján, amelynek értelmében a szerződő felek kölcsönösen szolgálatokkal<br />
tartoznak egymásnak, hibás teljesítés következik be a kötelezett részéről akkor,<br />
ha a leszállított dolog a teljesítéskor nem felel meg a törvény vagy a szerződés<br />
által előírt jellemzőknek. .<br />
Ezt „hibás teljesítésnek” nevezik. A kötelezettnek felelnie kell azért, ha a teljesítéskor a<br />
törvény vagy a szerződés által előírt jellemzők nem ugyanazok, mint a leszállított<br />
dolog tulajdonságai. Ez a felelősség a kötelezett azon kötelezettsége, aminek a neve<br />
„szavatosság”.<br />
Amennyiben a kötelezettség kedvezményezettjének tudomása volt valamilyen hibáról<br />
- a szerződés megkötésekor, akkor a kötelezett mentesül ezen kötelezettsége alól.<br />
A jogszabályok rendelkeznek a jótállás vállalásáról, és meghatározzák annak kötelező<br />
minimális mértékét. A felek szerződésben is vállalhatnak szavatossági/jótállási kötelezettséget.<br />
A jótállás alapján a kötelezett szigorúbb kötelezettséget vállal a szerződés szerinti<br />
teljesítésre, azt, hogy a termék szállításkor hibátlan, és nem is fog meghibásodni a<br />
jótállás ideje alatt.<br />
Az a személy, akit jótállás/szavatosság kötelez egy szerződés hibátlan teljesítésére, a<br />
kötelezettség alól a szerződés időtartama alatt csak akkor kaphat felmentést, ha bebizonyítja,<br />
hogy a hiba rendeltetésellenes használat miatt következett be. Kötelező jótállás<br />
esetén a jótállási időszak során keletkező hallgatólagos jótálláson alapuló jogok<br />
a jótállásra vonatkozó jogszabályok szerint kerülnek elbírálásra.<br />
ELLENŐRZŐ KÉRDÉSEK<br />
− Mi az üzleti etika alapja?<br />
− Mit jelent a tisztességtelen verseny tilalma?<br />
− Mit jelent a fogyasztók félrevezetésének tilalma?<br />
− Mit jelent a gazdasági verseny korlátozására vonatkozó bármilyen megállapodás<br />
tilalma?<br />
− Mit jelent a gazdasági előnnyel való visszaélés tilalma?<br />
− Mit jelent a Szavatosság és jótállás?<br />
- 133 -
14. A VÁLLALKOZÁSOKKAL KAPCSOLATOS ALAPFOGALMAK<br />
KIBOCSÁTÁS-HOZAM<br />
Kibocsátás (output)<br />
az előállított termékek és teljesített szolgáltatások mennyisége természetes mértékegységben mérve.<br />
Főtermék<br />
az a termék, melynek előállítására a termelőtevékenység irányul.<br />
Melléktermék<br />
a termelőtevékenység során a főtermék mellett keletkező nagy tömegű, a főtermék értékénél kisebb<br />
értékű termék (pl. szalmafélék, istállótrágya, hullott gyümölcs stb.).<br />
Ikertermék<br />
a főtermék mellett keletkező termék (pl. tej - borjú, rozs - anyarozs). Az ikertermék gazdasági értéke<br />
is jelentős lehet, esetleg a főtermék mellett termelési célként is szerepelhet (tej - borjú, gyapjú - bárány<br />
stb.).<br />
Hozam<br />
A termelés eredményeként létrejött termékmennyiség természetes mértékegységben kifejezve.<br />
Fajlagos hozam (termésátlag)<br />
valamilyen alapra (ha, tő, tőke, munkaóra, műszak stb.) vetített hozam. A hozamok forrása alaptevékenység;<br />
vagy alaptevékenységen kívüli tevékenység lehet.<br />
A hozam (termék) előállítása érdekében felhasznált tőke, anyag, eszköz és munka természetes mértékegységben<br />
kifejezve.<br />
Költség<br />
A ráfordítás pénzben kifejezett értéke.<br />
Kiadás<br />
A ténylegesen (nemcsak a termelés érdekében) kifizetett összeg (pl. kirótt büntetések összege).<br />
Termelési költség<br />
A termelési folyamatban keletkező javak (termesztett növények, tenyésztett állatok és elvégzett<br />
szolgáltatások) előállítására felhasznált ráfordítások pénzben kifejezett értéke.<br />
Műveleti költség<br />
A technológia egy műveletének vagy műveletcsoportjának közvetlen költsége (pl. a betakarítás<br />
költsége).<br />
Költségelem<br />
A termelés költségeinek költségelemek szerinti csoportosítása. A csoportosítás módját a pénzügyiszámviteli<br />
előírások határozzák meg.<br />
- 135 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
Főbb költség nemek:<br />
− anyagköltség,<br />
− munkabér,<br />
− munkabérek közterhei,<br />
− értékcsökkenési leírás,<br />
− segédüzemi költségek,<br />
− egyéb költségek.<br />
Költséghely<br />
Általában területileg elhatárolt, felelős vezető irányítása alá tartozó szervezeti egység, amelyhez a<br />
termelő tevékenység meghatározott köre tartozik. A költségek felhasználási helye (pl. tábla, istálló<br />
stb.).<br />
Költségviselő<br />
Az a termék, teljesítmény, szolgáltatás, amely érdekében a költségek felmerültek.<br />
Közvetlen költség<br />
Az a költség, amelyről a ráfordítás időpontjában megállapítható, hogy melyik terméket milyen<br />
arányban terhel. A közvetlen költségek körét az önköltség-számítási szabályzatok tartalmazzák<br />
részletesen.<br />
Közvetett költség<br />
Az a költség, amelyről a ráfordítás pillanatában nem lehet egyértelműen megállapítani, hogy melyik<br />
terméket és milyen arányban terhel. A közvetett költségekkel elsősorban költséghelyeket terhelik,<br />
majd innen osztják fel különféle módszerekkel a termékre (termékekre).<br />
Főágazati általános költség<br />
A főágazat egészének érdekében felmerülő költség (pl. a főágazat irányításának költsége).<br />
Központi irányítás költsége<br />
A <strong>vállalkozás</strong> érdekében felmerülő költségek (pl. adminisztrációs költségek)<br />
Szűkített költség<br />
A közvetlen költség és a főágazati általános költség összege.<br />
Teljes költség<br />
A közvetlen költség, a főágazati általános költség és a központi irányítás költségének együttes összege.<br />
Módosított költség<br />
A teljes költség különféle ráfordításokkal (pl. biztosítás) módosított összege.<br />
Önköltség (fajlagos költség)<br />
A termékegységre vetített költség.<br />
Szűkített önköltség<br />
termékegységre vonatkoztatott közvetlen termelési költség.<br />
Állandó (időarányos, fix) költségek<br />
Azok a költségek, amelyek nagysága a vizsgált időszakban a termelés volumenétől nem függenek.<br />
Változó (proporcionális, volumenarányos,) költségek<br />
Azok a költségek, melyek a termelés volumenének változásával arányosan változnak (a változás lefutása<br />
lehet lineáris, degresszív, vagy progresszív).<br />
- 136 -
A <strong>vállalkozás</strong>okkal kapcsolatos alapfogalmak<br />
Árbevétel<br />
A vizsgált időszak alatt a termelés során előállított termékek értékesítésének eredménye. A termékegységre<br />
vonatkoztatott árbevétel az egységár.<br />
Bruttó árbevétel<br />
A termék értékesítéséből vagy azon kívüli forrásból (pl. visszaigényelt ÁFA, biztosító térítése stb.)<br />
befolyó összeg.<br />
Nettó árbevétel<br />
Bruttó árbevétel - ÁFA (a mérlegben ezt kell szerepeltetni).<br />
Termelési érték<br />
A termelés során bizonyos időszak (többnyire egy év) alatt előállított termékek és szolgáltatások,<br />
valamint az egyéb hozam jellegű bevételek (állami támogatás, biztosító kártérítése, bérleti díjak stb.)<br />
pénzértéke.<br />
Bruttó (halmozott) termelési érték<br />
Az adott időszak alatt előállított termékek és szolgáltatások pénzértéke, amely tartalmazza az újrafelhasználást<br />
is.<br />
Bruttó (halmozatlan) termelési érték<br />
A saját termelő-felhasználás értékével csökkentett termelési érték. A termelésből kikerült végtermék<br />
értéke (értékesítés + készletek értéke).<br />
Anyagmentes termelési érték<br />
Az összes termelő-felhasználással csökkentett termelési érték. Tartalmazza a munkabért, annak közterheit,<br />
az értékcsökkenési leírást és az eredményt.<br />
Nettó termelési érték<br />
A <strong>vállalkozás</strong> működése során egy adott időszak (általában egy év) alatt előállított új érték, vagyis<br />
az értékcsökkenési leírással csökkentett anyagmentes termelési érték.<br />
Alkotóelemei:<br />
− munkabér,<br />
− munkabér közterhei,<br />
− eredmény.<br />
Nettó jövedelem<br />
Az árbevétel és a termelési költség különbözete. Előjele szerint lehet nyereség (+) vagy veszteség (-)<br />
Bruttó jövedelem<br />
a nyereség és a munkabér együttes összege.<br />
Jövedelmezőség<br />
a gazdasági tevékenység eredményességét mutató viszonyszám. Leggyakrabban az egységnyi költségre<br />
vagy termelési értékre vetített nyereséget értik alatta.<br />
Fizetőképesség (likviditás)<br />
az a pénzügyi állapot, amelyben mód nyílik az esedékes követelések kiegyenlítésére.<br />
Hatékonyság<br />
egységnyi ráfordítás felhasználásával előállított termékmennyiség.<br />
- 137 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
JÁRADÉKSZÁMÍTÁS<br />
Kamat<br />
a pénzintézetek (bankok) hitelnyújtáskor illetve magán- vagy jogi személyek pénzének hosszabbrövidebb<br />
idejű használatakor a tőke után szerződésben meghatározott jutalékot kérnek vagy adnak.<br />
Ezt az összeget kamatnak nevezzük.<br />
Kamatláb<br />
a kölcsöntőke kamata egy éves futamidőre számítva, a tőkéhez viszonyított aránya százalékban kifejezve.<br />
Egyszerű kamat<br />
a kamat értékét nem számítjuk hozzá a tőkéhez, azaz a kamat nem kamatozik. Ezt a kamatfajtát az<br />
egy évnél rövidebb időtartamú lekötéseknél alkalmazzák.<br />
Kamatos kamat<br />
A hosszabb ideig (egy éven túl) lekötött pénz esetén a kamatot hozzászámítják a lekötött tőkéhez<br />
(tőkésítés), így a következő időszakban ez is kamatozik.<br />
Bruttó kamat<br />
Adózás előtti kamat, amelyből még nem fizettük ki a jövedelem után esedékes adót.<br />
Nettó kamat<br />
Az adófizetés után realizálható kamat.<br />
Nominál kamat<br />
a kapott kamat a névérték százalékában kifejezve.<br />
Reálkamat<br />
A nominál-kamat és az inflációs ráta különbsége.<br />
Effektív kamatláb<br />
a ténylégesen kifizetett kamatösszeg és a tőke aránya százalékos formában kifejezve.<br />
Járadék<br />
egyenlő időközökben egyenlő kifizetések sorozata, amely a tőkét növeli vagy csökkenti.<br />
Jelenérték<br />
az n év múlva esedékes tőke mai értéke k kamatláb mellett. A jelenértéket diszkontálással számítjuk<br />
ki.<br />
Jövőérték<br />
a tőke n év múlva elért értéke k kamatláb mellett.<br />
Pénzáram (Cash Flow - Cf)<br />
Számviteli szempontból egy beruházás élettartamát kivitelezési, megvalósítási időszakra (ültetvényberuházásnál<br />
nem-termő időszaknak nevezzük) és üzemeltetési időszakra (ültetvény-beruházásnál<br />
termő időszaknak nevezzük) osztjuk. Dinamikus beruházás-gazdaságossági számítások esetében ezt<br />
az éles elkülönítést nem alkalmazzuk. A cash flow számításánál a beruházási és termelési költségek<br />
között nem teszünk különbséget. Az adott év bevételeinek és kiadásainak különbségét a pénzáram<br />
egy elemének tekintjük (Cfn). Jelentős eltérés még, hogy a számvitelben megszokott elszámolási<br />
renddel szemben a pénzáram kiszámításánál csak a valódi pénzmozgásokat vesszük figyelembe. Így<br />
- 138 -
A <strong>vállalkozás</strong>okkal kapcsolatos alapfogalmak<br />
például a költségek között nem kerül elszámolásra az amortizáció, mert az fiktív költség, csupán<br />
számlák közötti pénzmozgást jelent.<br />
A FÖLDHASZNÁLAT ALAPFOGALMAI<br />
Termőföld<br />
a mezőgazdaság és ezen belül a kertészeti termelés alapvető termelőeszköze (munkaeszköz és egyúttal<br />
munkatárgy is). Sajátosságai:<br />
− nem helyettesíthető, de korlátlanul nem is növelhető;<br />
− megfelelő használat esetén állaga nem romlik, sőt javítható;<br />
− értékelési módszerei átalakulóban vannak.<br />
Művelési ág<br />
a föld használatának módját, irányát jelöli (pl. szántó, kert, stb.).<br />
Szántóegység<br />
a különböző művelési ágak összehasonlíthatóságát biztosító mutatószám. Az egyes művelési ágak<br />
területét a szántóhoz viszonyítja.<br />
Vetésszerkezet<br />
a szántó művelési ágon belül a növények vetési, ültetési sorrendje és aránya.<br />
Mezőgazdaságilag művelt terület<br />
mezőgazdasági termelésbe vont terület.<br />
Termőterület<br />
mezőgazdasági terület + erdő, nádas, halastó.<br />
Vetetlen terület<br />
mezőgazdasági művelés alatt álló, de adott időpontban nem hasznosított terület. Lehet ugar (művelt,<br />
pihentetett terület) vagy parlag (a művelésből kikapcsolt terület).<br />
Művelés alól kivont terület<br />
régebben mezőgazdaságilag művelt terület volt, de különböző okok (pl. beépítés, egyéb felhasználás,<br />
stb.) miatt már nem az.<br />
Aranykorona érték<br />
1876-81 között kialakított talajértékelési mód. Az átlagosan elérhető kataszteri tiszta jövedelem (1<br />
kh-ra vetített tiszta jövedelem), amelyet a talaj- és éghajlati viszonyok, valamint a várható költségek<br />
és árak figyelembevételével állapítottak meg.<br />
1 kh = 1.600 négyszögöl = 0,575 ha = 5.755 m 2<br />
1 négyszögöl = 3,597 m 2<br />
1 öl = 1,897 m<br />
- 139 -
Vállalkozás-<strong>menedzsment</strong><br />
Források:<br />
1. Barakonyi K. - Lorange, P.: Stratégia és Management<br />
Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, Budapest, 1993. p. 9., 44., 291.<br />
2. Buzás Gy.: A gazdasági kockázat kezelése, biztosítás. In: Mezőgazdasági üzemtan I.<br />
Szerk: Buzás Gy.<br />
Mezőgazdasági Kiadó Budapest, 2000<br />
3. Csáki Cs. - Mészáros S.: Operációkutatási módszerek a mezőgazdaságban<br />
Mezőgazdasági Kiadó, Budapest, 1981<br />
4. Csath M.: Stratégiai tervezés és vezetés<br />
Vezetés és Szervezésfejlesztési és Tanulást Segítő Kft, Budapest, 1993<br />
5. David R. A. - Sweeny D. J. - Williams T. A.: An Introduction to Management<br />
Science Quantitative Approaches to Decision Making<br />
West Publishing Company, USA, 1976<br />
6. Dorogi I. - Rott N.: Korszerű beruházás előkészítési módszerek az élelmiszergazdaságban<br />
Mezőgazdasági Kiadó, Budapest 1981.<br />
7. Kovács Á.: Mezőgazdasági vállalatok beruházási, befektetési döntéseit megalapozó<br />
számítógépes modell kialakítása<br />
<strong>Egyetem</strong>i doktori értekezés. Gödöllői Agrártudományi <strong>Egyetem</strong>, 1990<br />
8. Kovács Árpád Endre - Szalay Zsigmond Gábor - Arutyunjan Alex: A projekt<br />
<strong>menedzsment</strong> lényege és tervezésének folyamata<br />
Forráskoktél (Vállalkozásfinanszírozás) 1999/3. Július, 13-20. pp.<br />
9. Kovács Árpád Endre: Hogyan döntsek a beruházásokról? A beruházások gazdasági<br />
előkészítése, megítélése.<br />
RAABE Kiadó, Gazdálkodók kézikönyve, 5.1. fejezet, 15 p. 1997.<br />
10. Kovács Árpád Endre: Hogyan indítsunk és működtessünk önálló <strong>vállalkozás</strong>t?<br />
Jegyzet kis- és középvállalkozók részére. Budapesti Vállalkozásfejlesztési Alapítvány.<br />
Budapest, 1997., 1-45 pp.<br />
11. P. A. Samuelson: Közgazdaságtan<br />
Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, Budapest, 1988<br />
12. Székely Cs.: Vállaltgazdaságtan III.<br />
<strong>Egyetem</strong>i jegyzet GATE, Gödöllő, 1996<br />
13. Tóth J.: Mezőgazdasági Vállalatok automatizált tervezése<br />
Mezőgazdaság Kiadó, Budapest, 1981<br />
14. Világbank Kézikönyv<br />
International Bank for Reconstruction’s and Development (IBRD),<br />
Magyar Kereskedelmi Kamara, Budapest, 1986.<br />
- 140 -