római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
esetén), szembetűnő a célállomás felé vezető irányítás pontossága, a domborzati<br />
viszonyokhoz való alkalmazkodás. 353 Ez mindenképpen arra utal, hogy a <strong>római</strong>ak az<br />
útvonal kitűzését megelőzően alaposan felmérték, megismerték a terepi viszonyokat. Az<br />
utak kialakításában a környezet döntő szerepet játszott: sík területen az út vonalvezetése<br />
viszonylag egyenes, könyökszerű szögben törik és nem hajlik ívben (3.19 ábra). Tagolt<br />
domborzatnál azonban lehetőség szerint kerülték az emelkedőket, lejtőket: a nyomvonal az<br />
azonos szintvonalat követi, 354 például a Dunakanyart lerövidítő út a Pilis délnyugati szélén,<br />
de Balaton-felvidék domborzati viszonyai is ezt a kiépítési módot igényelték.<br />
A Genuát (ma Genova, Olaszország) Aquileiával összekötő Via Postumia építését<br />
i. e. 148-ban kezdte meg Spurius Postumius Albinus consul. Ez az út a pannoniai utak fő<br />
tengelyének tekinthető, hiszen ennek a meghosszabbítása a Borostyánkő út északi,<br />
Carnuntumig tartó szakasza, és minden bizonnyal a Pannoniát délnyugat-északkelet<br />
irányban, a Balatont érintve átszelő, az észak-itáliai Aquileiától a Birodalom keleti határát<br />
jelentő Aquincumig futó átlós út is. Ezt az utat az eddigi kutatások másodrendűként<br />
kezelték a Borostyánkő úthoz és a limes úthoz képest. Ennek az lehet az oka, hogy ez az út<br />
nem szerepel a Pannoniát feltüntető 3-4. századi Itinerariumokban, hiszen a<br />
villagazdaságokban gazdag Balaton-felvidéken, amint azt bemutattam, nem számolhatunk<br />
városokkal. 355 Mindazonáltal ez az út nemcsak a korai időszakban volt jelentős, hanem –<br />
változó intenzitással ugyan, de – Pannonia fennállása alatt még az 5. században is az<br />
maradt. 356 Erről a fő útvonalról ágaztak le a Balaton-felvidék útjai, amelyek mentén a<br />
<strong>villák</strong> elhelyezkedtek. A <strong>villák</strong> magas száma pedig szintén ezen útvonal jelentőségét<br />
támasztja alá. Ugyanakkor a Balaton környéke már a tartomány megszállása előtt is ismert<br />
volt az Italiából észak felé utazók előtt: a Borostyánkő útról – a leletek tanúsága szerint –<br />
gyakran letértek a kereskedők a Balaton felé az itt élő magas kultúrájú kelta<br />
353<br />
VISY 2003a, p. 215. és TÓTH 2005, p. 6.<br />
354<br />
BÖDŐCS 2006<br />
355<br />
Ld. 3.2 fejezet és 2. Függelék. Az útleírások szerint a mai Veszprém megyében két magasabb rendű út<br />
találkozik ugyan, de ezek Veszprém táján, vagy attól északra metszhették egymást. Ezek az utak Savariát<br />
kötötték össze Aquincummal, illetve Sopianaet Arrabonával, in: KUZSINSZKY 1903, pp. 21-22. és PALÁGYI<br />
1994b, p. 9. Ugyanakkor az Itinerarium Antonini három olyan települést említ, amely a mérföldekből<br />
számítva a Balaton környékére estek: Crispianát (Veszprémvarsány, Bakonyszentkirály vagy<br />
Bakonyszentlászló lehetett), Cimbrianát (Litér, Berhida, Gyulafirátót-Pogánytelek vagy Veszprém<br />
környékén helyezkedhetett el) és Caesarianát (minden bizonnyal Nemesvámos-Baláca pusztával azonos,<br />
esetleg a név csak a Cimbriana torzításából ered), ld. PALÁGYI 1994b, p. 10., PALÁGYI 1995, p. 1. és<br />
GABLER 1994a, p. 151. Kuzsinszky Bálint véleménye szerint Mogentiana városa Keszthely vagy<br />
Fenékpuszta környékén keresendő, így Caesariana Nagyvázsony területére esik, ld. 3.2 fejezet és 6.2<br />
Függelék, és KUZSINSZKY 1903, p. 21. Rómer Flórisnál más nevek is megjelennek: „ – Rhispiának vagy<br />
Mestránának neveztetett-e a <strong>római</strong>ak által a mai veszprém, nem szándékom vitatni, mindazonáltal fekvése<br />
és erőditési művei eléggé mutatják, miszerént már akkor hatalmas várda lehetett…”, in: RÓMER 1990, pp.<br />
12-13. Az Aquileia-Aquincum útvonal jelentősebb állomása volt Emonán és Poetovion túl Celeia<br />
municipiuma is, ld. LAZAR 2001, pp. 12-13.<br />
356<br />
PÓCZY 1999, pp. 50-54.<br />
62