római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
helyiségekkel rendelkező I. számú főépületet tekinthetjük (1.17 ábra): a 24 helyiséges<br />
épületet Rhé Gyula egyperiódusúnak tartotta, 678 azonban B. Thomas Edit, Rhé leírásait<br />
elemezve, két korszakot határozott meg. Véleménye szerint az első periódus az itáliai<br />
lakóház teljes utánzásából született, 679 délen nyíló bejárattal (1.18 ábra), a második<br />
korszakában pedig két helyiséget alakítottak át fürdő céljára, néhány további helyiséget is<br />
– a pannoniai klímához alkalmazkodva – fűthetővé tettek, a bejáratot pedig a nyugati<br />
oldalra, a két sarokrizalit közé helyezték át (1.19 ábra). Később a bejáratnál porticust<br />
húztak fel, és megépült az apszisos helyiség az északi oldalon. 680<br />
A pars rusticába sorolható az összes többi épület, amelyek minden bizonnyal<br />
raktár (a négy saroktoronnyal megerősített III. számú épület (M86 és M87 ábra), 681<br />
ahonnan a mezőgazdasági vaseszköz leletek zöme is előkerült, valamint a feltehetően<br />
fakonstrukciós V. számú épület 682 ), ólomöntő műhely (a két, egymáshoz a sarkaikon<br />
csatlakozó helyiségből álló II. számú épület, 683 amelyet kövezett út kötött össze a III.<br />
számú épülettel), és a feltételezhetően fürdő céljára szolgáló négyhelyiséges, apszisos<br />
bővítményű épület (IV. számú épület 684 ), valamint a téglaégető kemencék. Gyulafirátóton<br />
két kisebb és két nagyobb, de hasonló szerkezetű kemencét tárt fel Rhé Gyula. A két<br />
nagyobb, téglalap alakú, földbe mélyített kemence az épületek és a forrás között<br />
helyezkedett el: formájuk alapján téglaégető kemencék voltak, amelyben rendszeresen<br />
égettek nagyobb kerámiát is. A Rhé Gyula által közölt metszetrajz alapján az egyik,<br />
téglafalazású kemence égetőtere 3,2 m hosszú volt, a középen futó, szakaszonként<br />
boltozott tüzelőcsatorna a keleti oldalról, a források felől nyílt (M88 és M89 ábra). 685<br />
Az épületek mennyisége, mérete és minősége alapján a villához kapcsolódóan<br />
középbirtokra következtethetünk, amely – a kemencék és a kerámia-leletek 686 tanúsága<br />
szerint – saját kézműves iparral rendelkezett, önellátás és a közeli villatgazdaságok<br />
kiszolgálása céljából. A leletek között egyaránt találunk ólom fogadalmi ajándékokat 687 és<br />
vaseszközöket 688 is, amelyek a villagazdaság összetett funkciójára utalnak. Az ólom leletek<br />
között felismerhetőek Isis-Fortuna, 689 Silvana 690 és Matronae istenségek, de egyúttal a<br />
rontott és félkész darabok jelenléte is helyi ólomöntésre utalnak. A vaseszközök pedig a<br />
678<br />
RHÉ 1904, p. 248., HAJNÓCZI 1975, pp. 21-23.<br />
679<br />
Első lakóját és építtetőjét itáliai telepesnek tartja, in: B. THOMAS 1961, p. 18.<br />
680<br />
MRT 2, p. 96., B. THOMAS 1961, p 18., B. THOMAS 1964, pp. 36-40.<br />
681<br />
MRT 2, p. 96., B. THOMAS 1961, p 18., B. THOMAS 1964, p. 46. és HAJNÓCZI 1975, pp. 36-37.<br />
682<br />
B. Thomas Edit fazekaskemence szárítóhelyiségének tekinti, in: B. THOMAS 1964, p. 48.<br />
683<br />
B. THOMAS 1961, pp. 18-20., B. THOMAS 1964, pp. 40-43.<br />
684<br />
MRT 2, p. 96., B. THOMAS 1964, pp. 46-47., PALÁGYI 2003a, p. 239.<br />
685<br />
RHÉ 1906, pp. 11-20., PALÁGYI 1994a, pp. 222-224., ill. ld. még LŐRINCZ 1981, pp. 77-93. Hasonló<br />
kemencéket tártak fel Alsóörs-Kermencs-réten, Berhida-Nagygizderen és a balatonfüredi Baricskadűlőben,<br />
illetve Siskén is, in: PALÁGYI 1994a.<br />
686<br />
A jó minőségű, főként szürke kerámia a drága import terra sigillatakat helyettesítette, in: B. THOMAS<br />
1959, p. 24.<br />
687<br />
A II. számú épület leletei, amelyek keltezése a 2. századdal zárul, ld. B. THOMAS 1952 és B. THOMAS<br />
1961, pp. 18-20. Megformálásuk az őslakosság istenképzetét tükrözi, ld. B. THOMAS 1959, p. 24.<br />
688<br />
A III. számú épület leletei, valamint a villagazdaságtól északkeletre elrejtett vaseszközökről ld. PALÁGYI<br />
2000a, p. 21.<br />
689<br />
B. THOMAS 1952, p. 36., B. THOMAS 1961, p. 20.<br />
690<br />
Silvanus és Silvana kultuszáról ld. FITZ 1982, p. 37.<br />
213