római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
római kori villák történeti - Budapesti Corvinus Egyetem
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
azilikát fenyegeti a megsemmisülés, ezért részletes kutatásba kezdtek. 566 A feltárás után a<br />
TSz befejezte a <strong>római</strong> épület maradványainak teljes elbontását, majd a szőlőtelepítést. 567<br />
A Sági Károly által vezetett hitelesítő ásatás megcáfolta a II. számú épület<br />
bazilika rendeltetését. Az épület a Kővágóörsre vezető országút északi oldalán, nyugatkeleti<br />
irányban lejtő domboldalon helyezkedett el, tengelye megegyezett a lejtő<br />
irányával. 568 A helyiségek padlószintje a terepi adottságok miatt változó volt: a domboldalt<br />
vízszintesre vágták, majd ezen helyezték el a burkolatot. 569 Az ásatás során csak az épület<br />
tisztázására kerülhetett sor, környezetét már nem vizsgálhatták meg. A fűthető<br />
helyiségekkel is rendelkező, falfestményekkel díszített 570 épület belső udvaros volt: az<br />
udvar burkolata egyszerű döngölt agyag volt, amely 7 cm-rel mélyebben feküdt, mint az<br />
udvart keretező folyosó terrazzo padlója. 571 Az itt előkerült permi vörös homokkő<br />
oszlopdarabok minden bizonnyal a peristylium oszlopainak töredékei lehettek. 572 Az épület<br />
délkeleti főhomlokzatán két saroktoronnyal rendelkezhetett (M34 ábra). 573<br />
A villa építését egy késő<strong>római</strong> mécses 574 és néhány I. Constantinus-érme a 4.<br />
századra datálja. 575 Fenőkő 576 és edénytöredékek is előkerültek az épületből, egy szétfolyt<br />
ólomlepény pedig helyi ólomöntésre utal. 577 A villa minden bizonnyal a 4. század utolsó<br />
negyedében leégett, pusztulása után már nem építették újjá, ám egyes részeit később újra<br />
lakták. 578<br />
Az 1960-as években a mélyszántás területét átvizsgálva Sági Károly nem találta<br />
gazdasági épületek nyomait, de Kékkút irányában, a villától 200 méterre egy kb. 17x7 mes,<br />
vályogfalú, cseréptetős épület maradványait figyelte meg, az országút közelében. Sági<br />
mindebből arra következtetett, hogy a villa tulajdonosa jelentős földterülettel bírt,<br />
566 Az 1965. július-augusztusában zajló munkálatokban Füzes (Frech) Miklós archaeobotanikus is részt vett,<br />
ennek eredményeiről ld. 8. Függelék.<br />
567 Sági Károly ekkor még az ún. 1. számú bazilika nyomait is megfigyelhette a szomszédos szántásban, in:<br />
SÁGI 1972, p. 134.<br />
568 Emiatt jelentős szintkülönbség alakult ki, amelyhez az épület igazodott, ld. SÁGI 1972, p. 122.<br />
569 SÁGI 1972, p. 127., p. 129. és p. 131.<br />
570 Több freskó töredéke is előkerült az 1965. évi ásatás alkalmával is, ezek közül kiemelkedő a szőlőfürtöt<br />
ábrázoló falfestmény, in: SÁGI 1972, pp. 131-132.<br />
571 SÁGI 1972, p. 123. A peristyliumot Nagy Lajos még fedett helyiségnek, a bazilika baptisteriumának vélte,<br />
in: SÁGI 1972, p. 124.<br />
572 SÁGI 1972, p. 124. Párhuzamai ld. pl. Csopak, Kőkoporsó-domb.<br />
573 Saroktornyos <strong>villák</strong>, illetve megerősítések jellemzően a 3-4. században épültek, ld. 1.5 fejezet. Sági a<br />
tornyokat az épülettel egyidősnek tartja, in: SÁGI 1972, p. 124. A kézimalom az északi saroktorony<br />
területéről került elő, a helyiség konyhaként funkcionálhatott, a déli saroktorony pedig raktározásra<br />
szolgálhatott, in: SÁGI 1972, p. 126.<br />
574 SÁGI 1972, p. 132.<br />
575 SÁGI 1972, p. 134. Egy Kékkúton előkerült, nmypháknak szentelt oltár (ld. MRT 1 22/2. számú lelőhely,<br />
ill. KUZSINSZKY 1903, p. 22) kapcsán László Péter is említést tesz a Savanyúkúti-dűlő lelőhelyéről, ám az<br />
oltárkő származási helyét inkább a Nagykúti-forrás körüli telepre feltételezi (ld. MRT 1 22/4. számú<br />
lelőhely). A TSz ez utóbbi lelőhelyet is folyamatosan rombolta, in: LÁSZLÓ 1980, p. 75.<br />
576 SÁGI 1972, p. 132.<br />
577 SÁGI 1972, p. 130.<br />
578 A szegényes leletanyag tanúsága szerint a villát pusztulása előtt minden bizonnyal kiürítették, in: SÁGI<br />
1972, pp. 129-130. és p. 134.<br />
200