ÚJság - Ősz
Kistérségi magazin.
Kistérségi magazin.
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
I/3<br />
ŐSZ
Enyészet<br />
M A G U N K B A F O R D U L Á S<br />
GYÖKEREK
"Megsemmisülés nincs,<br />
csak örökös átváltozás."<br />
Müller Péter<br />
Köszöntelek Tisztelt Olvasó!<br />
Elérkeztünk az év enyészet idejéhez. Mint a fizikai létben minden, elmúlik ez<br />
is. De nem úgy, hogy megsemmisül, hanem átalakul. Ez az időszak emlékeztet<br />
minket arra, hogy semmi nem örök, minden a megújulás felé terel minket.<br />
Ehhez az elkövetkezendő időszakban nyerhetünk erőt és elszámolhatunk<br />
magunkban az év napjain átélt eseményekkel és tetteinkkel. Az elmélyülés<br />
segít, hogy újjá alakuljunk és elhagyjuk a már minket nem szolgáló<br />
szokásainkat, korlátozó gondolatmeneteinket, dogmáinkat. Kívánok ehhez<br />
időt, erőt és energiát!<br />
Újra bemutatkozás, tudatos háztartás, <strong>Ősz</strong>i Napéjegyenlőség,<br />
gyógynövénykedés, receptek, gyerekszáj, Boldogasszony napok, őszi<br />
merengés a diófáról és rendezvényeink tarkítják majd a magazint. A konkrét<br />
eseményekről a facebook <strong>ÚJság</strong> oldalán informálódhatsz.<br />
A jelen szám a nyári táborok, nyaralások és természetesen a munka mellett,<br />
elég fáradságosra sikeredett, de reméljük, hogy így is a megfelelő minőséget<br />
kapja az Olvasó a kezéhez!<br />
"A mű egyetlen értelme, hogy mialatt az ember dolgozik rajta, az emberre<br />
visszahat és tisztít és ébreszt és világít. Mindig kétes, hogy másra hatást<br />
gyakorol-e és milyet. A műveket, ha azokon már felkapaszkodott, el is lehetne<br />
égetni, ha érdemes lenne, de a legjobb még ezzel sem törődni, mindenki<br />
tegyen azokkal, amit akar, vagy porladjanak el a feledésben. Amit alkotok, az<br />
semmis. Csak az van, ami vagyok. Aki marad és megmarad. Csak a lét pozitív,<br />
ami a léten kívül lenni látszik, negatív. "<br />
(Patmosz I. 249. o.) #HamvasBéla
Két évvel ezelőtt gondoltunk egy<br />
merészet a férjemmel, és Budapestről<br />
Baranyába költöztünk az unokáink<br />
után. Régóta terveztük, hogy valahol<br />
vidéken szeretnénk öreg napjainkban<br />
élni, de azt igazán nem gondoltuk,<br />
hogy ilyen messze kerülünk addigi<br />
életünktől.<br />
A Papa már nyugdíjasként költözött.<br />
Örült a nagy kertnek, mindig talál<br />
tennivalót a ház körül, és én sem<br />
szoktam unatkozni naphosszat, de<br />
kellett valami elfoglaltság, olyan, ami<br />
hoz némi pénzt a konyhára.<br />
Sokféle dologgal szeretek foglalkozni. Imádok mesélni az unokáimnak (és<br />
minden gyereknek, felnőttnek, aki a közelembe kerül, és hajlandó a meséimet, a<br />
felolvasásaimat meghallgatni), nagy szerelem nekem a fotózás, de egyikben<br />
sem sikerült meglátnunk a megélhetést. Szeretek a konyhámban molyolni,<br />
innen jött az ötlet: kerüljön ki Pannus kezei közül jóféle házi száraztészta,<br />
mások asztalára is. Tyúkudvart építettünk a szántóföldünkön, tyúkokat, gépeket<br />
vettünk, engedélyeket intéztünk, aztán egy évre rá, hogy új otthont teremtettünk,<br />
útnak indítottuk kis manufaktúránkat, a PANNUS TÉSZTÁT.<br />
Pannus<br />
teszta
Miután így irányba tettük életünk szekerét ismét, nekem hiányozni kezdett a<br />
közösségi munka. Akartam megismerni a körülöttem élőket, újabb<br />
barátságokat kötni.Pesten sok mindennel foglalkoztam: voltam a Télapó<br />
segédje (sütöttem a kekszeket az ajándék zacsikba), részt vettem karitatív<br />
munkában (friss zöldséget, gyümölcsöt, tartós élelmiszereket gyűjtöttem a<br />
Wekerlei Zöldségkommandóval rászoruló családoknak), zsűriztem<br />
süteménysütő versenyen, részt vettem garázsvásár-fesztiválokon, és még<br />
soksok programban, és ez kezdett nagyon hiányozni. Elsőként egy közös<br />
tökfaragáson vettünk részt az unokáimmal a helyi kultúrházban. Sikerült<br />
összehozni egy mese-olvasást, és egy Wass Albert felolvasó estet a falunk<br />
könyvtárában.Ismerkedős kiránduláson vettem részt a tavaszi erdőben:<br />
nemcsak az emberekkel, a körülöttem lévő tájjal is keresem a kapcsolatot.<br />
Húsvétra készülődve, tojásírást tanultam a szomszéd faluban.<br />
Régi vágyam, hogy közösen készítsünk csigatésztát az ünnepi<br />
húslevesekbe, most megvalósulni látszik: már három alkalommal jöttünk<br />
össze, asszonyok, és pödörtünk. Remélem, sikerül hagyományt teremteni. A<br />
végére hagytam, pedig az egyik legnagyobb újdonság az életemben:<br />
egymásra találtunk ez év elején az <strong>ÚJság</strong> alakuló csapatával… nagy kihívás<br />
ez nekem, a grafomán háziasszonynak, aki írásban is szeret sokat<br />
’karattyolni’. … és mennyi minden van még, amit megvalósítanék… amit<br />
szeretnék megtanulni! Úgy érzem, nem Wekerle- fogok unatkozni Várhelyi Panni a fotója következő<br />
évtizedekben.
E G Y<br />
tudatosabb háztartással<br />
foglalkozó<br />
H Á Z I A S S Z O N Y P R A K T I K Á I<br />
MOSTANSÁG RENGETEG SZÓ ESIK A KLÍMAVÁLTOZÁSRÓL, ENNEK<br />
MINDENNAPI ÉLETÜNKRE GYAKOROLT HATÁSAIRÓL ÉS A HOSSZABB<br />
TÁVÚ LEHETSÉGES KÖVETKEZMÉNYEIRŐL, A KATASZTROFÁLIS<br />
JÖVŐRŐL. EZEKRE A HÍREKRE SOKFÉLEKÉPP REAGÁLHATUNK:<br />
KÖZÖNNYEL, HOGY MINKET EZ ÚGYSEM ÉRINT, VAGY NEM RAJTUNK<br />
MÚLIK; MOST MÁR ÚGYIS MINDEGY; PÁNIKKAL, FÉLELEMMEL; VAGY<br />
LÁTSZATMEGOLDÁSOKKAL, PÉLDÁUL MEGOSZTJUK AZ ÉPP AKTUÁLIS<br />
FIGYELEMFELKELTŐ KUTATÁST A FACEBOOKON, EZZEL IS NYUGTATVA<br />
A LELKIISMERETÜNKET, HOGY ÉN MÁR TETTEM AZ ÜGYBEN VALAMIT,<br />
FELHÍVTAM MÁSOK FIGYELMÉT IS.
Bármely reakció teljesen emberi, jómagam is kipróbáltam mindegyiket.<br />
Aztán felismertem, hogy az energiáimat az irányba kellene mozgósítani a<br />
mindennapokban, hogy a saját életemben kezdem a változtatásokat, és<br />
folyamatosan vizsgálom, hogyan tudnám még inkább átalakítani a napi<br />
rutint, hogy ne terheljem még jobban a földet és becsüljem meg mindazt,<br />
amit a természet ad. Ebben nagy segítségemre van a férjem, aki jóval<br />
környezettudatosabb nálam, és kreatívabb is. Az alábbiakban négy területre<br />
összpontosítva törekszem megosztani Veletek azokat a kezdeti lépéseket,<br />
tippeket, ami egy 4 fős család életében kisebb lemondásokkal, de még<br />
teljesen kényelmesen megvalósítható. Szeretném hangsúlyozni, hogy<br />
kezdeti lépések, a környezetemben is sokan sokkal tudatosabban csinálják<br />
ezt, tehát nem a „tuti” módszereket fogom megmondani, csupán tippeket<br />
adni mindazoknak, akik érzik, hogy szükséges és sürgető a változás.<br />
HÁZTARTÁS<br />
A pékárut, gyümölcsöt, zöldséget körülbelül 2 éve kis szütyőkben vesszük,<br />
mindig van kettő a táskámban, így bárhol, bármikor elő tudom venni, és<br />
abba kérni/tenni a kiflit, zsemlét, kenyeret, almát stb. Kezdeti megoldásként<br />
az is megteszi, hogy az egyszer használatos zacskók fogalmát elfelejtjük, és<br />
annyiszor visszük magunkkal a bevásárláshoz a zacskókat, amíg tönkre<br />
nem mennek – ezt évekig csináltuk. Ugyanígy újrahasznosíthatóak a<br />
pékáruk vásárlásakor kapott papírzacskók is, például remek magtárolók, de<br />
gombok, kártyák, puzzle-k tárolására is tökéletesek.<br />
· Minden táskámban van egy-két vászonszatyor, bárhol, bármit vásárolok,<br />
soha ne kelljen műanyagot venni.<br />
· Mindenből keressük a legnagyobb kiszerelésű termékeket, és itthon<br />
porciózzuk (tészták, ecet, liszt, étolaj, stb.).<br />
· Amiből létezik, az üveges kiszerelést választjuk (pl. paradicsompüré).<br />
· Amiből lehet, kimért árut veszünk, a saját, műanyag tárolóinkba (rizs,<br />
bulgur, kuszkusz, mogyoró, mazsola, lencse, bab, stb.) – nagy<br />
segítségünkre van ebben a Pécsett nemrég nyílt Zöld Blokk<br />
csomagolásmentes bolt (https://www.facebook.com/zoldblokk/).<br />
· Találtunk húsboltot is, ahol az általunk vitt tárolókba mérik a húst.<br />
· A tejet hétvégén a piacon vesszük a saját üvegeinkbe, törekszünk egész<br />
hétre beszerezni az adagot.<br />
· A tej egy részéből joghurtot készítünk házilag.<br />
· Sajtokat szintén piacon veszünk nagyobb dobozba, így könnyen tárolható a<br />
hűtőben is.
Gina fotója<br />
· A zöldségek egy részét<br />
közösen termeljük a Hétágfa<br />
Ligetben<br />
(https://hetagfa.weebly.com)<br />
- A zöldségek héját és a<br />
gyümölcsmaradékokat,<br />
tojáshéjat komposztáljuk,<br />
aztán megy a kertbe.<br />
· Törekszünk csak<br />
pálmaolaj-mentes<br />
termékeket fogyasztani.<br />
· A tojásokat nem<br />
nagykerben, hanem háztáji<br />
tyúktartásból szerezzük be.<br />
· Kerüljük a műanyag<br />
poharak, evőeszközök<br />
használatát, általában csak<br />
olyan helyen iszunk például<br />
kávét, ahol van bögre.<br />
· A fagyit mindig tölcsérbe kérjük.<br />
· Bárhová megyünk, mindig viszünk 4 kulacs vizet, ami bárhol utántölthető<br />
(még…).<br />
· Évek óta nem kérünk a postaládába színes reklámújságokat.<br />
· Szendvicseinket is dobozba vagy újraszalvétába csomagoljuk.<br />
· Befőzünk (lekvárt, szörpöt, befőttet, lecsót), aszalunk-szárítunk (gyümölcsöt,<br />
gombát, fűzereket, gyógynövényeket).<br />
TAKARÍTÁS<br />
· Ecettel és szódabikarbónával takarítunk évek óta.<br />
· Luffa szivaccsal mosogatunk, kukoricarostból készült törlőkendőt használunk<br />
– ezek lebomlóak.<br />
· Ecetet használunk pár csepp illóolajjal öblítőszerként mosáskor.<br />
· A mosószert férjem „gyártja”házilag – folyékony és por állagút egyaránt.<br />
· Öntözésre esővizet vagy zölségmosásból maradék vizet használunk.<br />
· A gyerekek és a zuhanyzás után maradt fürdővizet wc öblítésre vagy<br />
felmosásra használjuk – csak 1-2 vödör és két kéz kell hozzá.
· Nem használunk háztartási törlőkendőt, szalvétát, konyharuhával vagy<br />
bármi kimosható textíliával jól pótolható.<br />
HIGIÉNÉ<br />
· Szappannal fürdik az egész család, amit már magunk készítünk (főként a<br />
férjem szeret kísérletezni a szappangyártássalJ).<br />
· Még keressük az ideálisat, de samponszappant használ már a család fele.<br />
· Intimkehely használata betét és tampon helyett (és/vagy mosható betét).<br />
· Fogkrém helyett fogtabletta használata (ez még kísérleti fázisban tart).<br />
· Műanyag fogkefe helyett bambusz fogkefét használunk.<br />
· Homokórával zuhanyzunk, így nincs esély a zuhany alatt „merengeni”.<br />
· Férjem már csak textil zsebkendőt használ, ezen a téren még át kell<br />
„ugranom” a saját határaimat.<br />
· Férjem szakállas, így soha nem kell borotválkoznia, én pedig epilátort<br />
használok – nincs kozmetika, nincs a gyantázás hulladéka.<br />
ÖLTÖZKÖDÉS<br />
· Ruhákat turkálóban veszem általában, a gyerekek megöröklik egymástól,<br />
barátoktól, szintén használtruha boltokból.<br />
Összegzésként egy mostanság elterjedőben lévő gondolatot osztanék meg<br />
Veletek: nem az a fontos, hatékony a környezettudatosság szempontjából,<br />
hogy egy ember vagy család csinálja tökéletesen, hanem, hogy milliók<br />
egész jól. Hajrá Mindenkinek!<br />
Mucsi Georgina<br />
Kistótfalu<br />
Hétágfa Egyesület<br />
Gina saját textil zsákjai és újraszalvétái
A Diófa<br />
" A D I Ó F Á R Ó L N E M L E H E T L E L K E S E D É S N É L K Ü L Í R N I .<br />
O A K E R T N E S Z T O R A , S Z E N I O R A , B Ö L C S , Ö R E G<br />
U R A L K O D Ó J A . M A G A S É S S Z É L E S E N E L T E R Ü L O<br />
K O R O N Á J A S O K H E L Y E T K Ö V E T E L . M É G S E M<br />
S A J N Á L O M T O L E , M E R T A D I Ó F A K Í N Á L J A A<br />
L E G S Z E B B , L E G I L L A T O S A B B L O M B S Á T R A T ; A Z O<br />
Á R N Y É K Á B A N O T T H O N É R Z I M A G Á T A K E R T É S Z ,<br />
M E R T A Z I D E Á L L Í T O T T Ü L O A L K A L M A T O S S Á G O N A<br />
L E G K E L L E M E S E B B T A V A S Z T Ó L O S Z I G R E G G E L I Z N I ,<br />
O L V A S G A T N I , D É L U T Á N E G Y J Ó Í Z U T S Z U N Y Ó K Á L N I ,<br />
V A G Y B A R Á T O K K A L E G Y P O H Á R P I N C E H I D E G B O R T ,<br />
F O R R Ó , I L L A T O S K Á V É T E L F O G Y A S Z T A N I , E S E T L E G<br />
E G Y I Z G A L M A S U L T I P A R T I T E L J Á T S Z A N I . É S P E R S Z E<br />
A F R I S S E N S Z E D E T T , F E L T Ö R T , M E G H Á M O Z O T T D I Ó<br />
S E U T O L S Ó D O L O G , K Ü L Ö N Ö S E N , H A N É H Á N Y S Z E M<br />
É D E S S Z O L O T I S N Y Ú J T H O Z Z Á A K E R T . "<br />
- Í R J A B Á L I N T G A Z D A
Nekem nagy szerelem volt a mi mártoni diófánk. Nem tudnám szebben<br />
fogalmazni, mit éreztem, amikor ott voltam a kertben, amikor terítettem az alá tett<br />
asztalra, amikor hintáztak az ágára szerelt hintán az unokáim. Mindig is azt<br />
éreztem, hogy ő lesz az, aki IGAZÁN hiányozni fog, ha egyszer eladjuk a<br />
nyaralót.Egy este (még Pesten laktunk akkor), a vacsora asztalnál beszélgettünk,<br />
tervezgettünk, mi lesz, hogy lesz, ha egyszer megvalósíthatjuk az álmunkat...<br />
nagy ház, nagy kerttel, birtokkal... saját gazdasággal.Én soksok diófát szeretnék.<br />
Megtanulni a diófát nagyon-nagyon. Mindent tudni róla, gondozni, szeretni, és<br />
ezt a szeretetet megmutatni az unokáimnak is.A terv egy része megvalósult.<br />
Fölszámoltuk a pesti életünket, eladtuk a nyaralót is, a diófával. Van nagy ház,<br />
nagy kerttel, gazdasággal. Diófa is jutott, még, ha nem is akkora, mint a mártoni.<br />
Megvalósulni látszik az álom ama része is, hogy legyen több diófa, legyen miről<br />
szüretelni az unokáknak, ha úgy alakul a sorsuk, hogy ez adja majd a<br />
kenyerüket.Amikor szedjük a diót, törjük a karácsonyi (vagy máskor sütött)<br />
süteményeinkhez, mindig eszembe jut Csaba testvér története a kilenc diófáról.<br />
Ismeritek?<br />
Böjte Csaba: Kilenc diófa<br />
Egy idős néni áll a tavaszi zimankóban az út szélén, fején karton kendő, kezében<br />
egy kisebb zsák és szelíden integet. Megálltam, felvettem a nénit, és elkezdünk<br />
társalogni. Hamar kiderül, hogy dióbelet visz a szentgyörgyi piacra. Kérdés nélkül<br />
elkezd mesélni: - Gyerekkoromban nagytatámmal ültettünk tíz diófát, locsoltuk a<br />
közeli patakból, de egy még abban az évben ki is száradt, a többi gyökeret<br />
eresztett. Teltek az évek, aztán engem az élet elsodort hazulról. Nagytatám egy<br />
szomorú nyári napon halt meg, hazajöttem a temetésre, a szépen felcseperedett<br />
diófák árnyékában ravatalozták fel. Az egész szertartás alatt én némán álltam a<br />
nyurga nagy fák árnyékában... - Teltek az évek! Nyugdíjas lettem! Egyedül<br />
maradtam és hazaköltöztem a szülőfalvamba. Nyugdíjam oly kevéske, így ősszel<br />
összeszedem a diót és télen megtöröm. Kilós, fél kilós csomagokba nagyon<br />
hamar eltudom adni, két óránál tovább még sohasem álltam kint a piacon. Ha<br />
hiszi, ha nem ez a kilenc diófa engem átsegített a télen! Az idén is, nemcsak<br />
tűzifát tudtam venni a dióbélből, hanem még egy kis malackát is. És most ha ezt<br />
a maradékot sikerül eladnom, szeretnék venni tíz kis facsemetét. Tudja van egy<br />
aranyos unokám, nemsokára hazajön, el fogjuk ültetni a kis fákat és ha majd ő is<br />
megöregszik, diótörés közben biztos majd el fog mondani érettem egy-egy<br />
imádságot...
Az autó halad a tavaszi verőfényben... a néni elhallgatott, én is hallgatok,<br />
némán vezetek. Nemsokára a piacnál fékeztem és megálltam. Az utasom a<br />
reszkető kezével egy fél kiló zacskó dióbelet csúsztatott az ülésre.<br />
Tiltakoztam, de ő szelíd mosollyal csak annyit mondott: vegye csak el,<br />
nekem is a jó Isten adta a drága nagyapámat, aki a diófákat ültette... Szó<br />
nélkül sebességbe teszem az autót, vezetek, de fél szemmel a dióbelet<br />
nézem: az egyszerű székely asszony válaszát a gazdasági krízisre.<br />
Kezembe vettem a szépen bekötött kis csomagot, kibontottam és elkezdtem<br />
ropogtatni a finom dióbelet, a becsületes, évtizedeken áthajló munka<br />
gyümölcsét, a finom, egészséges választ egy nagymama anyagi<br />
gondjaira. Járható út... Megyek, én is veszek tíz facsemetét!<br />
Szeretettel, Csaba testvér<br />
Várhelyi Panni<br />
írása és fényképei<br />
Pannus tészta
A F Ö L D I M E G N Y I L V Á N U L Á S<br />
Kisboldogasszony<br />
S Z E P T E M B E R 8 .<br />
Petrás Mária kerámiája
A régi hagyomány úgy tartotta, hogy a fecskék megvárják és köszöntik<br />
Kisboldogasszonyt, ezért hívták még Fecskehajtó Kisasszonynak is.<br />
Elröpülnek a Fénnyel és hamarabb sötétedik. Lassan-lassan beköszönt az<br />
enyészet ideje. Kicsit hűvösebbek az éjszakák, így a nappalok is.<br />
Már a kínai krónikák megörökítették azt a régi táltos hiten alapuló hun<br />
szokást, miszerint a hun főkirály hajnalban kimegy a sátrából és<br />
meghajlással üdvözli a felkelő Napot. Nemcsak az ázsiai, hanem az európai<br />
hunok, Attila népei is megtartották emlékezetükben ezt a régi hagyományt.<br />
Az írásos feljegyzések szerint a magyaroknál a 11. században is megvolt ez<br />
az ünnep, ami arra utal: nem idegen hagyományról, hanem az ősi táltos hit<br />
továbbéléséről lehet szó.Legjobban és legszebben Molnár V. Józsi bácsi<br />
szavait tudnám idézni:<br />
"Valamikor Krisztus születése előtt 2000 évvel népünknél megformálódott -<br />
Isten akaratából - a Két Boldogasszony fogalma. Ő egy szellemlény, aki<br />
előkészítette a teremtő Istennek Földre születését és azt a drága népet, melynek<br />
tagjai vagyunk.A székely kapuk kapuoszlopán az életfa, a szemöldökfán pedig az<br />
ott lakó ember életútja elevenedik meg. A kopjafákba bevésve e földi létből<br />
eltávozottak maradnak köztünk a szeretetünkkel és tiszteletünkkel körülvéve szinte<br />
romlatlan testtel. Ezek mind az ősi hitvilágunk itt maradt emlékei, jelképei.<br />
Közülük is legjelentősebb a ma is még élő, ősi időkbe visszanyúló Boldogasszony<br />
tisztelet.
Erdélyben - még ezt az ősi Boldogasszony tiszteletet is beleértve - a magyar<br />
múltat és a magyar múlt emlékeit az egyházak mentik és őrzik. Jellemző sorsukra,<br />
hogy templomaik zömmel erődtemplomok, mint például a gyergyószentmiklósi<br />
örmény erődtemplom vagy a kalotaszentkirályi unitárius templom. Ősi magyar<br />
Istenanya ábrázolásokat találunk bennük, akiket az itt élő magyarokká lett<br />
örmények, más helyeken a székely-magyarok a Boldogasszony mellett Babba<br />
illetve Babba Mária néven ismernek..."<br />
Minden évben összegyűlünk szakrális körben, hogy megéljük, vagy<br />
megmutassuk egymásnak, hogy a mindennapi létben hogyan mozdul meg<br />
bennünk Boldogasszonyságunk. Rituális mosakodással kezdünk, hogy<br />
megtisztulva álhassunk az alkotás, a lélek ihlete előtt. Tavaly a kórosi<br />
református templom, kazettás mennyezetéről vettünk mintákat. ezt<br />
felhasználva rajzoltuk ki magunkból isteanyai virágainkat. Maga<br />
Kisboldogasszony is egy virág, ami kinyílott itt a földi létben és megmutatta<br />
jóságát, könyörületességét, önfeláldozását és befogadását, hogy mi is<br />
példát tudjunk venni róla.
Ez az ünnepnap mindenképpen a<br />
megtestesülésről, a fizikai<br />
valóságról szól. Úgy gondolom,<br />
hogy erre kell összpontosítani,<br />
hogy majd az őszi összegzés<br />
pillanatában képesek legyünk<br />
rátekinteni, mi az amit<br />
magunkévá tettünk a 7 fokozatú<br />
lépcső (hét Boldogasszony)<br />
megmászásakor.<br />
Nagy íróinkat is megihlette<br />
létezése. Így Balassi Bálintot is.<br />
Ösztönözlek arra, hogy akár egyedül, akár kisebb csoportokban, kezdjetek<br />
el összejönni és ünnepelni a Hét Boldogasszony bármelyik napján. Mindegy<br />
mit csinálsz/tok, de a női-férfi princípium kiegyenlítődését tűzzétek célként ki.<br />
Világunkban nagyon fontos, hogy ez megtörténjen és visszaálljon az<br />
egyensúly érdekében. Köszönöm.<br />
(Fotók, írás - Pagonyi Gabriella - Hét Boldogasszony)<br />
Jőjj kedvem, teljes örömöm,<br />
Űzd el a bűnt szívemről,<br />
Kisasszonynak, Máriának<br />
Szépsége ma földerül.<br />
Balassi Bálint<br />
Volterra - A Szűzanya születése
P A G O N Y I T Í M E A<br />
Fejlődés jógával,<br />
avagy mik az<br />
első lépések?
Mint már a nyári számban is beszéltem róla, az ősi iratok a fejlődéshez,<br />
megvilágosodáshoz vezető utat nyolc pontban foglalták össze, amely a jóga<br />
nyolc tagjaként (ashtanga) vált ismertté.<br />
Ezt a nyolc tagot -fejlődési szintet- egy fával lehet ábrázolni. Miképpen a fa<br />
is a gyökerekből ered, a fejlődést is érdemes a gyökereknél kezdeni.<br />
Ezek az erkölcsi alapelvek, amiket a jóga nyelvén jamáknakneveznek.<br />
Lássuk be, elég nehéz úgy megvilágosodni, hogy például még kapzsik<br />
vagyunk, vagy hajszoljuk az élet élvezeteit!A jamák a következők:<br />
-Áhimszá (nem ártás)<br />
- Szatja (Igazsághoz való hűség)<br />
- Brahmacsarja (önmegtartóztatás)<br />
- Asztéja (lopástó való tartózkodás)<br />
- Aparigraha (kapzsiságtól való tartózkodás)<br />
Az áhimszá elemzése után következzen a szatja. Mi is az igazság?<br />
Mahátma Gandhi szerint:<br />
„Az Igazság Isten és<br />
Isten az Igazság.”<br />
Mivel mindenki egyedi sorssal születik a Földre, ezért mondhatjuk, hogy<br />
mindenkinek igaza van, legalábbis a maga életében. Azonban vannak azért<br />
egyetemes igazságok is, és valószínűleg ezekből alakultak ki annak idején a<br />
földi törvények is. Sajnos, azóta ezek már jócskán félremagyarázott,<br />
elferdített igazságok lettek.
A jóga szemszögéből nézve, az egyéni fejlődésben kereshetjük az<br />
igazságot. A tanulás folyamán az ember megismeri a szavak valódi<br />
jelentését, és akkor már magáról is tud objektív képet alkotni. Hiszen a<br />
legtöbb embernek van egy kialakult képe önmagáról, és bizony mindenkit<br />
rosszul érint, ha az igazsággal szembesül, ami nem egyezik az ő eddigi<br />
képével. Csak, ha hűek vagyunk az igazsághoz, akkor tudjuk megérteni, mit<br />
is láttunk eddig rosszul.<br />
A gyakorlásban az igazsághoz való hűség például, ha látom,hogy ezt a pózt,<br />
ászanát én most még nem tudom megcsinálni, ezért nem erőltetem. Vagy<br />
legutóbb megcsináltam, de most nem megy, akkor elfogadom, hogy ma<br />
éppen ez van.<br />
A hétköznapi életben is érvényes ez, amikor esetleg túl sokat vállalok<br />
magamra, vagy olyat, ami nem nekem való.<br />
Úgyhogy valóban Isten az igazság, hiszen, ha hallgatok a saját isteni<br />
Önvalómra, a belső bölcsességemre, akkor tudom, mi helyes, és mi nem.<br />
Következzen a brahmacsarja:<br />
Az önmegtartóztatást a szexualitással szokták összekapcsolni, pedig<br />
másban is lehet alkalmazni.<br />
Én inkább önmérsékletnek nevezném, így már talán nem hangzik olyan<br />
rémisztően. Beszélhetünk a test, a beszéd és a tudat megtartóztatásáról.<br />
A test megtartóztatása jelenti azt is, hogy nem vagyunk rabjai a testi<br />
élvezeteknek, és tudjuk, ez nem csak a szex lehet.Aki a beszédben tudja<br />
alkalmazni, az feleslegesen nem fecseg, ellenben, ha kell, megszólal.<br />
A tudatunk pedig csapongás helyett képes nyugodtan áramolni.Ezeket akkor<br />
tudjuk megvalósítani, ha megtanulunk hallgatni a felsőbb tudatosságunkra,<br />
bölcsességünkre.Amikor az ember a hétköznapi cselekedeteit úgy végzi,<br />
hogy nem gondol az eredményre, jutalomra, nem a saját dicsőségének<br />
találja a sikereket, hanem tudja, hogy őbenne az isteni bölcsesség nyilvánul<br />
meg, akkor mértékletessé válik.<br />
Az asztéja és aparigraha meglehetősen hasonló elvet takarnak:Ha<br />
megelégszem azzal, amim van, és tudom, hogy mindent megkapok, amira<br />
szükségem van, akkor nem akarom másét elvenni, és nem sajnálok mástól<br />
semmit, mert tudom, hogy mindenkinek jut bőven.<br />
Ezért nem is akarok felhalmozni vagyont, és szívesen adok<br />
másnak, akinek szüksége van rá.
A gyűjtögetés az Isten és önmagunk iránti bizonytalanság jele.A lopástól<br />
való tartózkodás nem csak a dolgok engedély nélküli eltulajdonítására<br />
vonatkozik, hanem arra is, hogy ne használjunk semmit a rendeltetésétől<br />
eltérő célokra, vagy a birtokosa által engedélyezett időn túl. Így kiterjed a<br />
hűtlen kezelésre, a bizalommal való visszaélésre a rossz gazdálkodásra is.A<br />
jógi szerint már az is lopás, ha olyan dolgokat vesz magához, amikre nincs<br />
szüksége.Véleményem szerint a jamák nem különíthetők el egymástól,<br />
hanem mindegyik összefügg a másikkal, összességükben szükségesek a<br />
továbblépéshez. Már ha tovább akarunk lépni!<br />
Remélem, segíteni tudtam egy kicsit, és további jó elmélkedést kívánok<br />
mindenkinek!<br />
Pagonyi Tímea, Szőkéd
tudásőrzők<br />
PAGONYI GABRIELLA RIPORTJA
Hajnalban hangos dobolásra ébredünk és egy perui szertartásvezető énekel<br />
a Négy elemet híva. Körben emberek állnak és fogadják a tisztítószertartás<br />
bevezetőjét. Majd bevonulnak a kunyhóba és a tűzőrzők beviszik az éppen<br />
következő forró követ, melyre bent vizet locsolnak, és növényeket füstölnek<br />
a szellemi tisztulás érdekében. Sok beteg ember is ellátogat ilyenkor, akik itt<br />
vélik megtalálni a gyógyuláshoz vezető utat. Feltűnően sok a fiatal. Vannak,<br />
akik a fesztiválok hangulatát keresik és járják végig mindegyiket. Vannak,<br />
akik valamifele mélyebb kapcsolatra vágynak a transzcendenssel.<br />
Mindenesetre, ebben a sokszínű, világokat összekötő, és azonos hangra<br />
hangolódó eseményben erre alkalmuk nyílik.<br />
Én aktív résztvevőként vagyok jelen testvéremmel és barátnőmmel. A<br />
tavalyi rendezvény után visszahúzott a szívünk.<br />
Testvéremet, Pagonyi Tímeát kérdezem:<br />
- Mi ösztönzött arra, hogy elgyere a Napszarvasra?<br />
- Tavaly olyan lelkesen meséltél róla. Úgy éreztem, szükségem volna egy kis<br />
feltöltődésre, valamint reméltem,hogy ad némi inspirációt a<br />
továbbhaladásra.-<br />
Első napunkon didgeridoo (didzseridu) mühelyben veszünk részt. A<br />
didgeridoo talán még nem annyira közismert nálunk, bár már sok fiatal és<br />
együttes is használja, mint a Samsara Boulevard - akik fellépők is voltak itt.<br />
Jankovich Zoltán - e hangszer rajongója - elmeséli, hogy milyen érdekes<br />
tapasztalásai voltak, mikor végre valóban meg tudta szólaltatni. Ez a<br />
hangszer egy üreges fa. A végén laza szájjal belefújva rendkívüli és<br />
változatos hangokat tudunk kicsiholni belőle. Ausztráliában őshonos, és<br />
szertartásokon használták, amint Zoltán is rámutat. Ő is ezzel a hangszerrel<br />
ért el egy felfokozott tudatállapotot. Ezzel meditál. A fújos hangszer annyira<br />
berezonál, hogy sejtszinten hat. Szinte elkezdenek rezegni a részecskék a<br />
testben. Ezt bizton állíthatom, mert csekély tapasztalatom nekem is van<br />
ebben. A műhely végén mindenki kipróbálgatja az arra a célra hozott<br />
didzsiket<br />
Délután Elekes Gábor és Elekesné Czaga Orsolya jurtás előadására<br />
megyünk. Ők egy pszichológus házaspár, akik a sámáni technikákkal és<br />
dobolással gyógyítják pácienseiket, mint azt már a világ többi részén is<br />
teszik újra. Elmesélték a perui Takiwasi (kecsua nyelven az “éneklő ház”)<br />
gyógyító központban való részvételüket, ahol megosztották tapasztalataikat<br />
is. Itt nemcsak az embereket, de a környezetet is gyógyítják.
Következő nap Lóki György magyar solymász bemutatóját nézzük végig, aki<br />
szenvedéllyel, és igen nagy szeretettel beszél ragadozó madarairól. Első<br />
alkalom volt, hogy egy sólyom szemébe nézhetek és engem is meglep, de<br />
azonnal a neolítikus Egyiptomban találom magam az idő törtrészéig.<br />
Megdöbbentő elmény! György családi vállalkozásban éli a madarai<br />
szeretetét. Már Mátyás fia is kiérdemelt egy sólymot. Szerinte a<br />
magyarságnak erősen kellene őríznie a solymászatot, és mélyen<br />
kapcsolódni ezekhez a méltóságteli állatokhoz.<br />
Robin Youngblood az Egyesült Államokból érkezett és szerinte az egyetlen<br />
lehetőség arra, hogy újból egészséges közösséget tudjunk alkotni, ha<br />
követjük a Föld, mint élőlény természeti ritmusát és emlékeztetnünk kell<br />
egymást arra, hogy kapcsolódnunk kell az Egyben. Abban az EGYben, amit<br />
mi Istennek hívunk.<br />
Wiruungga Dunggiirr Ausztrál aboriginal bozótfúves, szertartás vezető és<br />
tanító, párjával Peet Lalleman Garra Surinam-i bölcsesség őrzővel és<br />
szertartás vezetővel élvezhetünk egy beszélgetést, amiben messze<br />
kalandozunk az időben. Zenével, énekkel és tánccal kapcsolódnak őseikhez.<br />
A bumeráng, a természetes festékek és az állatbőrök jelentését, és a<br />
ceremóniákon való részvételt tanuljuk.<br />
Fotó - Bek Balla Mónika<br />
A sok ülés, és tudati befogadás után jól esik<br />
az utolsó napi reggeli jóga óra, Juhász<br />
Csillával, aki többek között Indiában az<br />
Ananda Ashramban sajátította el mély<br />
jógatudását. Mely főként nem a<br />
testgyakorlásokra korlátozódik. Ez is szellemi<br />
út, melyen az önmegismerést lehet követni.<br />
Régebbi jurtás elvonulásom mestere is<br />
ideutazott. Ezért kérdés sem volt, hogy nála is<br />
időzünk. Már eddig is feltűnt, hogy milyen<br />
szomorú hangulatú az idei találkozó. De itt<br />
egyértelművé vált, hogy a magyar vizi<br />
szerencsétlenségben elhunyt koreai emberek<br />
sora folytatódott itt is. Az egyik koreai sámán<br />
asszony rokonai autóbalesetet szenvedtek.<br />
Ezen túlmenően ott volt a szibériai és<br />
amazóniai égő erdők terhe is. Minden tudó<br />
ember itt segíti a lelkek könnyebb átkelését és<br />
az eső kiimádkozását.
Ehhez adjuk mi is saját erőnkkel a segítséget. Somogyi Istvánnál is ilyen<br />
erős zenés, énekes transz van. Érezni lehetett a levegő egyre erősebb<br />
melegedését, ahogy a jurtában gyorsulnak dobok, ének és csörgő hangok<br />
egy ütemre szólnak. Felemelkedik a lelkem.<br />
Természetesen annyi féle és jellegű szertartás van, hogy egy testben<br />
lehetetlenség lett volna mindenhová eljutni. Ezek csak személyes<br />
igényeinket elégítették ki. Kanadából, Mexikóból, Csilléből, Írországból,<br />
Peruból, Romániából, Norvégiából, Franciaországból, Svédországból,<br />
Törökországból és Magyarországról is jeles sámánok gyűltek itt egybe.<br />
Esténként együttesek léptek fel, mint Meszecsinka, Samsara Boulevard,<br />
István Sky...stb.<br />
Összegzésként újra testvérem felé fordulok:<br />
- Mint jóga oktató, hogyan értékeled a rendezvény légkörét?<br />
- Ha a jóga felől nézzük, bárhol lehetőség volt az elmélyülésre, könnyen<br />
találhatott az ember alkalmas helyet erre. Békés volt a légkör, még akkor is,<br />
amikor hangosabb események voltak. A résztvevők nyitottak voltak egymás<br />
iránt. Ráadásul - ha már jóga - minden reggel lehetőség volt jógaórán<br />
résztvenni .... Csilla vezetésével.<br />
- Találtál-e azonos érdeklődésű embereket?<br />
- Konkrétan nem találtam, de nem is kezdeményeztem. Gondolom,<br />
nagyjából mindenki hasonló érdeklődésű volt.<br />
Azt hiszem záró akkordként fel kell tenni az egyes embernek a kérdést,<br />
vajon a testnek kell-e csak élni, vagy van valami a látható valóságon túl is?<br />
Talán.<br />
Az nagyobb erejű?<br />
Lehet-e minden embernek tudatosan tenni először a saját életében, majd<br />
kisebb közösségben azért, hogy egy Új Világot egy Új Paradigmát<br />
valósítsunk meg itt a Földön?<br />
Korlátozóak-e a begyakorolt, mókuskerékszerű gondolataink, dogmáink,<br />
eszméink? Vajon ki lehet-e lépni ezekből?<br />
Ha keresed a választ, ilyen helyen bizton találsz egy olyan utat, mely előrébb<br />
lendít ebben.<br />
(Fotók: Bek Balla Mónika, Logo: Napszarvas hivatalos logója)
ojtorján<br />
IGAZI ŐSZI NÖVÉNY. GYÖKERÉT JÓ ILYENKOR GYŰJTENI,<br />
MERT AZ ERŐ VISSZAHÚZÓDIK IDE.<br />
EHETŐ NYERSEN IS. AZ ILLATA A CSICSÓKÁÉRA<br />
HASONLÍT, ÍZE A SZÁRZELLERÉRE.<br />
MOST TINKTÚRÁT KÉSZÍTETTEM BELŐLE. JÓ LESZ MIND<br />
BELSŐLEG, MIND KÜLSŐLEG. BELSŐLEG,<br />
VÉRTISZTÍTÓKÉNT, KÜLSŐLEG BŐRKIÜTÉSEKRE,<br />
VISZKETŐ, NEDVEDZŐ BŐRBÁNTALMAKRA,<br />
HAJHULLÁSRA ÉS NÖVEKEDÉSRE HASZNÁLHATÓ.<br />
ÖSSZEDARABOLTAM EGY JÓ ADAGOT SZÁRÍTÁSRA IS.<br />
EZT MAJD MEGPIRÍTOM, MIUTÁN MEGSZÁRADT ÉS<br />
TEÁNAK ISZOM. JÓ KÁVÉPÓTLÓ IS.<br />
A DÜH, HARAG, AGRESSZIÓ ÉRZELMI ÁLLAPOTAINAK<br />
ELLENSZERE. A MEGRÖGZÖTT INDULATOKAT<br />
KITISZTÍTJA ÉS AZ EZEK ÁLTAL FELGYÜLEMLETT<br />
MÉRGEKET KISÖPRI A SZERVEZETBŐL. MEGÚJÍTJA AZ<br />
AKARATOT<br />
VARÁZSFÜVES
Szeptember 23-án hivatalosan is kezdetét veszi az ősz… Az élet állandó<br />
körforgásában ismét egy kiemelt naphoz érkezünk, az őszi<br />
napéjegyenlőséghez.<br />
Tekinthetjük ezt akár ünnepnek is, bár manapság kevésbé szokás az<br />
évszakváltó sarokpontokra ekként gondolni. Pedig ünnepi "pillanat" ez, a szó<br />
magasztosabb értelmében, hiszen az ünnep a lelkünkről szól, isteni<br />
részünkkel kapcsolódhatunk ilyenkor. Pontosabban a lelkünkkel való<br />
kapcsolódás bármikor módunkban áll, ha tiszta és valós szándékkal akarjuk<br />
ezt, az év körének kiemelt napfordulati pontjain viszont ez egyrészt az élet<br />
által jobban támogatott, másrészt elengedhetetlen és szükségszerű a fény<br />
útját járó emberek számára.<br />
Ezeken a napokon és az azt röviddel megelőző és követő napokban<br />
minőségváltás történik az élet áramlásában, mely az anyagi világban az<br />
évszakok váltakozásában nyilvánul meg legkézenfekvőbb módon, de ennek<br />
természetesen megvannak a nem anyagszintű dimenziói is.<br />
Ami a fejlődni, életazonosan működni szándékozó ember számára a<br />
legfontosabb: az önvizsgálat időszakai ezek, amikor egy magasabb<br />
nézőpontból "rápillantunk" az életünkre, önmagunkra. Kik vagyunk<br />
valójában, mit teremtünk, mit hozunk létre, hogyan működünk és hogyan<br />
működtetjük az életünket. Ez nem azt jelenti, hogy mit gondolok, vagy mi az<br />
elképzelésem magamról, és nem is azt, a környezetem mit jelez vissza, mert<br />
mindkettő görbe tükör, az illúzió csapdáját rejti. Az a kérdés, az élet mit<br />
mutat, mi születik a gondolataim és tetteim által. Az vagyok én valójában,<br />
ami általam születik.<br />
Az év körét tekintve egy egységnek, amikor egy teljes ciklust, egy teljes kört<br />
megteszünk, a cikluson belül minden időszaknak, évszaknak megvan a<br />
maga feladata, amivel foglalkozni kell, a maga minősége, ami abban az<br />
időszakban dominál, mert annak van időszerűsége, épp annak van az ideje.<br />
Többek között ez is az életazonos működés egyik vetülete, hogy igazodunk<br />
a természet rendjéhez, együttműködünk vele, ami számunkra valójában<br />
támogatást jelent az élettől, valamint hatékonyabb energiabefektetést a<br />
részünkről.
Egy esztendő, egy ciklus, egy teljes kör, születéstől a halálig, a<br />
magvetéstől a gyümölcs learatásáig, majd a téli álomig.<br />
Figyeljük csak meg a természetben hogyan működik mindez!<br />
Tavasszal az elvetett magok kikelnek, szárba szökkennek,<br />
nyáron dús növekedésnek indulnak, majd őszre beérnek, amit<br />
a téli megpihenés, szendergés tetszhalott állapota követ, majd<br />
a kör kezdődik elölről.<br />
Ugyanez igaz az emberi életre is, mind a szellemi fejlődés,<br />
mind az anyagban teremtés, a fizikai célok tekintetében.<br />
Tavasszal érdemes belekezdeni új tervekbe, célokba, a nyár<br />
legaktívabb időszakában tenni érte a legtöbbet, dolgozni<br />
fáradhatatlanul, majd ősszel megvizsgálni az eredményt,<br />
learatni annak gyümölcsét, amit elvetettünk, télen pedig<br />
önmagunkba visszahúzódva kijelölni az őszi számvetés<br />
eredményeként az új irányokat, célokat, a szükséges<br />
változtatásokat.<br />
A learatott gyümölcs lehet számunkra jó, kedvező eredmény,<br />
de lehet negatív, általunk rossznak megélt fordulat, élmény. A<br />
lényeg, hogy mindig azt kapjuk az élettől, ami jár, se többet, se<br />
kevesebbet. Amit teremtettünk, az hat vissza ránk. A rossz<br />
dolgokért, nehézségekért, betegségekért, megpróbáltatásokért<br />
sem az élet, vagy a környezetünk a felelős, kizárólag mi<br />
tehetünk róla, magunknak köszönhetjük. Sokan sok példát fel<br />
tudnának hozni, amivel bizonyítani próbálnák, hogy nem ők<br />
tehetnek a szenvedésükről, az élet igazságtalan velük, de ez<br />
nem így van, az élet mindig igazságos. Az emberek nem<br />
mindig azok.. de ha ellenem egy másik ember<br />
igazságtalanságot tud elkövetni, annak én ugyanúgy részese<br />
vagyok, ott állok a probléma másik oldalán.<br />
Az őszi napéjegyenlőség időszaka kiváló alkalom arra, hogy<br />
számot vessünk önmagunkkal, az életünkkel, mit értünk el, hol<br />
tartunk, mi müködik jól és mi hibásan az életünkben, mit kell<br />
továbbvinni, magasabb szintre emelni és mit elengedni,<br />
magunk mögött hagyni, végleg lezárni, továbblépni, vagy új<br />
alapokra helyezni.<br />
Az élet támogat minket ebben a belső összegző munkában, ha<br />
valós a szándékunk a tisztánlátásra, a hibás működések<br />
felszámolására, az újrarendeződésre.
Kérhetjük az őszi időszakban az ősök támogatását, erőt meríthetünk a<br />
földből, mint őselemből, fordulhatunk a saját lelkünkhöz a kapcsolódás<br />
igényével, hogy adja meg nekünk a helyes igazodás irányát az élet<br />
áramlásához, imádkozhatunk istenhez erőért és útmutatásért, hogy<br />
meglássuk az életünkben a helyes irányt.<br />
Az őszi napéjegyenlőség:<br />
(Ny, napnyugta, aratás, betakarítás, összegzés, számvetés) Amely magot<br />
tavasszal, a tavaszi napéjegyenlőségkor elvetettünk, annak gyümölcsét<br />
most learatjuk. Amit elindítottunk akkor, az most láthatóvá válik a külső<br />
világunkban is, a fizikai síkon. A betakarított termést pedig elraktározzuk.<br />
Az őszi napéjegyenlőség eredetileg a Földanya ünnepe, az aratást és az<br />
utána következő pihenést helyezve előtérbe. Ez a beérett termés, a<br />
betakarítás ünnepe.<br />
Lelki-szellemi síkon a begyűjtött tapasztalatokat feldolgozzuk a következő 3<br />
hónapban. Belső, láthatatlan munkát végzünk, ahogy a nap is eltűnik a<br />
szemünk elől. Ha nem a tudatosan elindított energiáink térnek vissza<br />
hozzánk, akkor most a külvilágunkban történt események gyökerét<br />
megkereshetjük korábban az időben, az életünkben. Megláthatjuk, mi tért<br />
vissza hozzánk, ebből felismerhetjük öntudatlan teremtéseinket is.Ezen a<br />
ponton az időben tudatosan elengedhetünk dolgokat az<br />
életünkből. Olyanokat, melyek már megkötnek, nem szolgálják a<br />
fejlődésünket, melyeken túl kellene lépnünk. Bizonyos élethelyzeteinket,<br />
körülményeiket, szokásainkat, betegségünket, ragaszkodásainkat,<br />
félelmeinket, kapcsolatainkat, munkánkat, rögeszméinket...stb. Ez szintén<br />
igényel egy belső döntést, egy számbavételt, életünk mérlegelését, amit<br />
ezen a másik egyensúlyi ponton most könnyen megtehetünk. Mivel ez az<br />
időpont is a fény-sötétség, a tudatos-tudattalan világ egyensúlyát hordozza<br />
(a nappal hossza megegyezik az éjszakáéval), alkalmas a számvetésre.Itt<br />
azonban nem ültetünk, nem új dolgokat indítunk<br />
el,hanem temetünk,búcsúzunk,hiszen eza halál, az elengedés a fény<br />
eltűnésének a pontja. Remek idő arra, hogy minden felesleges dolgot<br />
kiszórjunk az életünkből (tudatilag, és a fizikai síkon megnyilvánítva, jelezve<br />
egyaránt), hogy rendet tegyünk, hogy csak azt hagyjuk meg kint és bent,<br />
amire valóban szükségünk van, amivel valóban együtt akarunk élni. Remek<br />
alkalom ez a fordulópont továbbá arra, hogy ezzel az energiával a hátunk<br />
mögött most hozzányúljunk olyan kényes kérdésekhez az életünkben,<br />
amelyekhez máskor nem lenne elég erőnk.
A beragadt élethelyzeteink, melyek a szenvedés forrását<br />
jelentik az életünkben, most könnyebben<br />
megragadhatók. Elég ezen a napon belül meghoznunk<br />
az elengedéssel kapcsolatos döntésünket, és azt<br />
szimbolikusan (akár egy szertartás keretében)<br />
megnyilvánítani, testet adni neki. A következő 3<br />
hónapban az elengedésünk elkezd<br />
megnyilvánulni. Számomra a 2019. év őszi<br />
számvetésének egyik legfontosabb élettől kapott<br />
tanítása, amit megosztok veletek, mert talán más is<br />
tanulhat belőle: "Semmi, amit létrehozol az életben, nem<br />
a tiéd. Az életet táplálod vissza vele, ami téged megtart,<br />
fenntart. Ha csak annyit adsz vissza, amennyit kapsz az<br />
élettől, akkor egyensúlyt teremtesz. Ha többet adsz<br />
vissza, akkor pedig szolgálod az életet…"Kívánom, hogy<br />
a következő hónapokban minél többen ismerjék fel, mi<br />
az a minőség, tevékenység, amivel létüket az élet<br />
szolgálatába tudják állítani.<br />
Szatmári Kinga, Kistótfalu<br />
2019. szeptember 16.
Imádságos, vagy Olvasós Boldogasszony az utolsó előtti<br />
Boldogasszony nap az évben. De valahol az első az Út<br />
elkezdésében. Mert ekkor tudunk a nappalok rövidülésével,<br />
a hideg ellen, a házban, meleg helyre<br />
behúzódva jobban elmerülni ÖnMAGunkba. Hogy ott belső<br />
utunkat kifürkésszük, és megleljük a következő lépést.<br />
Az ima ereje már évezredek óta - mióta írásos emlékeink vannak -,<br />
köztudott. Sokáig nem értettem a monoton imádkozás lényegét. Csak<br />
forgatták és forgatták, és mormoltak és mormoltak mellé. Felnőtt fejjel<br />
megértettem, hogy ez a fajta imádkozás, nagyon mély meditatív állapotba<br />
viszi az imádkozót.<br />
Ha egyszer kipróbálod, rájössz, hogy milyen kitisztult, és emelkedett<br />
állapotba tud hozni, ráadásul, látomások is előjöhetnek közben. Ezek olyan<br />
közlések, amik az éppen időszerű történéseket támasztják alá. Sok Szent<br />
kapott elmélyült imaállapotban információkat, tanításokat, közléseket.<br />
Remete Szent János, Avilai Szent Teréz, Szent Domonkos... Natália nővér<br />
1986. évi látomása szerint Mindszenty nagy áldozata nem volt hiábavaló:<br />
"ISMÉT MEGLÁTHATTAM<br />
MAGYARORSZÁGOT JÖVENDŐ<br />
FÉNYESSÉGÉBEN. LÁTTAM,<br />
HOGY NÉPE KÁROMLÁS NÉLKÜL<br />
ÉL, SZÜNTELEN BUZGALOMBAN<br />
A MENNYEI JAVAK IRÁNT. AZT IS<br />
LÁTTAM, HOGY EZT A<br />
MEGÚJHODÁST EGYETLEN<br />
DOLOG TETTE LEHETŐVÉ: AZ<br />
ORSZÁG MENNYEI<br />
PÁTRÓNÁJÁRA VALÓ TELJES<br />
RÁHAGYATKOZÁS, A BELÉ<br />
VETETT MÉLYSÉGES HIT ÉS<br />
BIZALOM, S AZ ŐT ÜNNEPLŐ ÉS<br />
HIRDETŐ KULTUSZOK<br />
TERJESZTÉSE NEMCSAK AZ<br />
ORSZÁGBAN, HANEM AZ EGÉSZ<br />
VILÁGON. ŐSI KIVÁLTSÁGA: A<br />
MÁRIA-TISZTELET VOLT<br />
BOLDOGSÁGÁNAK FORRÁSA."
Ennek az időszaknak a minősége a<br />
Harmadik Szem csakra - Ajna. A belső<br />
látásé, a tisztán látásé.<br />
Ajna harmadikszem csakra<br />
AZ ÉSZLELÉS KÖZPONTJA<br />
Képzelet<br />
Célok<br />
Megérzés<br />
Összkép<br />
Formabontó gondolkodás<br />
Álmok<br />
Megértés<br />
Köve a lapis<br />
lazuli, amiből ez az Udzsat szem is készült.<br />
A lapis<br />
lazuli kék színű kő. Az ókori Egyiptomban a<br />
kék azisteni igazságot jelképezte. A lapis<br />
lazuli megnyitja a harmadik szemet, elősegít<br />
i a megvilágosodást, serkenti azálmodást, n<br />
öveli a személyes és spirituális erőt, fokozz<br />
a a kreativitást és segít szembe nézni az iga<br />
zsággal.<br />
Mirigye az agyalapi mirigy.<br />
"Az agyalapi mirigy különböző hormonokat termel, amelyek többek között a<br />
növekedést, az inzulin kiválasztást, a tejképzést és a testnedveket<br />
befolyásolják, illetve amelyek a mellékvesekéregre és a nemi szervekre<br />
hatnak.
Mintegy karmesterként irányítja a többi mirigy hormontermelését. Az<br />
agyalapi mirigyet, pedig a hipotalamusz irányítja, amely a szimpatikus<br />
(autonóm) idegrendszerre reagál. A hipotalamusz hat a látásra és a<br />
látomásokra. Sok ezoterikus állítja, hogy a hipofízis olyan "vevőkészülék"<br />
amellyel az érzékeken túli rezgéseket vesszük. Azt is mondhatjuk, hogy ez a<br />
hatodik érzékünk "vevőkészüléke", amely a finomanyagi érzékelésért<br />
felelős."<br />
Kínai medicina<br />
Segít az elmerülésben, az imádkozásban, a révülésben,<br />
ha csörgőt használunk. A csörgő ősi hangszer.<br />
A szellemvilágot idézték meg vele, behívták a segítőket.<br />
Kívánok az elkövetkezendő hónapokban erőt a számvetéshez,<br />
a megismeréshez, és a belső munkához.<br />
Kívánom, hogy képes legyél változni, és mind testben, mind lélekben,<br />
mind szellemben meg tudd élni Istent. Boldogasszony segít ebben,<br />
ha kéred.”<br />
Pagonyi Gabriella - Hét Boldogasszony<br />
Álljon itt végüll Rakk Ilona imája az<br />
Istenanyához:<br />
Hívom az Ős Istenanya erejét!<br />
Mindenség Édesanyja,<br />
Magyarok Nagyasszonya.<br />
Ékesíts minket<br />
Tudásod fényével,<br />
Istenséged lényével,<br />
Hagyatékunk erejével.<br />
Teremtőnk szeretetével.<br />
Áldás apámra,áldás anyámra,<br />
áldás az egész világra!
Panni<br />
& Ilcsi<br />
lekvárt főz
Ha körül nézünk a környezetünkben, azt látjuk, hogy az idősebb nemzedék<br />
tanítja a fiatalokat, adja át a tudását, tapasztalását. Így van ez a konyhai<br />
praktikák terén is. Vagy másképp. Mert nálunk bizony az is sokszor<br />
előfordul, hogy az anyós tanul a menyétől. Na, jó! A meny is az anyósától.<br />
Mert együtt dolgozni, gondolkodni, még a konyhában is remek dolog.<br />
Együtt nevetni pedig még jobb…<br />
Az úgy volt, hogy a legnagyobb egyetértésben elhatároztuk Ilcsivel, abban<br />
az évben nem főzünk baracklekvárt! Kánikula... babavárás utolsó hetei...<br />
költözés... rendbe rakni a lakást magunk után... mi aztán NEM! Nem<br />
hülyültünk meg!!!<br />
Majd szilvalekvárt. Azt már igen!<br />
Az új helyen, üstben, megadva a módját!<br />
Úgyhogy jól el is cuccoltuk a lekvárfőzős kellékeinket: nagy fazék, nagy<br />
fakanál, lekvártöltős tölcsér, éééés AZ ÖSSZES BEFŐTTES ÜVEG<br />
Mikisfalunkban van, biztos helyen elcsomagolva!<br />
Aztán csak sündörögtünk, egymást (és a témát!) kerülgetve, mert úúúgy fog<br />
hiányozni télen.... mivel sütünk ezmegazt? ... mit rakunk a joghurtba? Nem<br />
mondtuk ki, de ott keringtek körülöttünk a konyhánkban a gondolatok...<br />
És Ilcsi döntött! Lesz lekvár befőzés! Nem sok, de mégis...<br />
Így történt, hogy egy reggel hazahoztuk a piacról a barackot, ami hamar<br />
átalakult lekvárrá, és estére már a dunsztban pihente az átváltozás<br />
fáradalmait.<br />
Merugye, mi NEM HÜLYÜLTÜNK MEG! :D :D :D :D
Nyitray Béla Árpád fotója, Áta
Reggel, az ágyon hasalva, rövidke videót nézünk aprónéppel. A mozi<br />
Zenténkről szól, alig pár hónapos, Apa ölében van, nagyon "mesél",<br />
élvezzük az előadást.<br />
- Az ott a mi apánk volt. - közli a hároméves. - És még most is az.<br />
***<br />
Az utóbbi napokban Zsebire rájár a rúd. Sorozatban nyúzza le a bőrt a<br />
térdéről, egyik sebet szerzi a másik után. Van jajgatás, sántikálás... és<br />
magyarázat:<br />
- MUSZÁJ ennem csokoládégyógyszert (!!) mama, mert attól rögtön<br />
meggyógyul a sebem, majd meglátod!<br />
***<br />
Gőzerővel dolgoznak a szigetelésen a pasik. Kismaszat állandóan körülöttük<br />
lebzsel, figyeli őket, "segítekszigetejnipapa", sokáig elvan azzal, hogy figyeli<br />
a felnőtteket.<br />
S közben ő is munkálkodik: "kajapácojok", ez a kedvenc.<br />
Ám közben történnek apró balesetek. Amikor nem a<br />
fára/földre/mittoménmire üt a kalapács, hanem a mester ujjára.<br />
... lyukas jett a ujjam és "fájtvojt" mesélte mindenkinek a történéseket<br />
(miután elfogytak a krokodil-könnyek)<br />
Várhelyi Panni<br />
gyűjtése<br />
Áta
Hozzávalók:<br />
1 kg burgonya, 20-30 dkg liszt (attól függ, mennyire lisztes a burgonya), egy<br />
jó kanál búzadara, 2 evőkanál olaj, vagy 3 dkg zsír, 1 tojás, só.<br />
A héjában megfőtt és áttört burgonyát elvegyítjük a zsiradékkal, liszttel,<br />
darával, megsózzuk, és egy tojással összegyúrjuk. Kinyújtjuk, kb. 7-8 cm-es<br />
kockákra vágjuk. Mindegyik kocka közepébe egy szem magozott (ha nagy,<br />
elég egy fél) szilvát teszünk, megszórjuk fahéjas cukorral, a négyszögek<br />
sarkait összefogva gombócokká gömbölygetjük. Forró, sós vízben főzzük,<br />
amíg a gombóc feljön a víz tetejére (egyszerre nem túl sokat), és egyet forr.<br />
Zsiradékban pirított morzsára szedjük.<br />
A recept a horváthilonámból van, évek óta ez az alap. Talán ez az egyetlen<br />
étek, amit igyekszem recept-hűen készíteni. De, mivel én én vagyok, sosem<br />
ugyanolyan, mint az előző. Mert más a burgonya… vagy a liszt… vagy a<br />
szilva… meg aztán…<br />
Zsebivel pedig… hmmmm… egészen más az élet… az étel.<br />
Történt egyszer, hogy nagyanyó szilvás gombócot készített. Könnyű dolga<br />
volt, segítsége is akadt az unokája személyében. Krumplit főztek,<br />
összetörték, tésztát gyúrtak/nyújtottak, szilvát, fahéjas cukrot töltögettek,<br />
gombócokat formáztak, jót mulattak.<br />
Az elkészült gombócok pedig útra keltek. Mentek, mendegéltek, s egyszer<br />
csak Maminti asztalán illatoztak.<br />
A kicsi tündér kézbe fogta, dédelgette, szagolgatta őket, és szentül<br />
elhatározta, hogy kibírja.<br />
Nem eszi meg őket, csak másnap, a bableves után. De a gombócok nagyon<br />
kellették magukat: Gyere! Egyél meg minket! Nem fogod megbánni!<br />
A kis tündér estig bírt ellenállni a kísértésnek. És akkor beleharapott.<br />
S a szilvás gombóc csodát tett!<br />
Visszahozta a gyermekkor ízét, illatát… a régi konyhát... a mama simogató<br />
hangját.<br />
Mert csodák igenis vannak!<br />
Várhelyi Panni írása, fotója
Köszönjük, hogy<br />
megint velünk<br />
tartottál<br />
Pagonyi<br />
Gabriella<br />
főszerkesztő<br />
és<br />
Várhelyi<br />
Panni<br />
szerkeszrő