Szovjet megszállás, szovjet kényszermunka
A fogságba hurcolt hatvani civilek emlékezete
A fogságba hurcolt hatvani civilek emlékezete
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
helyett ellenségként kezelt nem kommunista irányultságú pártok<br />
jelentősebb személyiségei ellen koncepciós eljárások kezdődtek, a<br />
Szövetséges Ellenőrző Bizottság és a Magyarországon működő <strong>szovjet</strong><br />
hadbíróságok aktív közreműködésével.<br />
Hatvanban 1945 első félévét még a politikai pártok kooperatív<br />
viszonya jellemezte, amelynek csúcspontjaként június végén sikerült<br />
elérniük Hatvan nagyközség várossá nyilvánítását. Az MKP megyei<br />
vezetése azonban nem nézte jó szemmel a hatvani pártszervezet<br />
háttérbe szorulását, ezért az együttműködő helyi pártvezetést<br />
konfrontatív politikát felvállaló – más településről importált párttitkár<br />
által vezetett – „élcsapat”-ra cserélte. Az MKP számára ugyancsak<br />
problémát jelentett, hogy a hatvani fiatalok megnyerése terén az<br />
általuk támogatott Magyar Demokratikus Ifjúsági Szövetség (MADISZ)<br />
alulmaradt a többi ifjúsági szervezettel, elsősorban a Független<br />
Kisgazdapárt által támogatott Független Ifjúsággal (FI) szemben. Az<br />
utóbbi szervezethez kötődő, elsősorban újhatvani fiatalok jó<br />
kapcsolatokat ápoltak az újhatvani római katolikus plébániát vezető<br />
ferences szerzetesekkel. A hatvani barátok – ellentétben a gyöngyösi<br />
ferences Páter Kiss Szalézzal, aki a helyi FKGP-szervezet egyik<br />
meghatározó vezetője volt – távol tartották magukat a politikai jellegű<br />
eseményektől, tevékenységük középpontjába elsősorban a fiatalok<br />
nevelése állt.<br />
Már 1945 folyamán több koncepciós eljárás indult: először Pálhidy<br />
Mihályt, a hatvani vasútállomás <strong>szovjet</strong> parancsnokság által is<br />
elismert ideiglenes főnökét az MKP helyi vezetőinek nyomására a<br />
<strong>szovjet</strong> politikai rendőrség 1945. május 12-én letartóztatta, majd<br />
Budapestre szállították. A Pálhidy elleni vádak azonban gyenge<br />
lábakon álltak, valamint a hatvani <strong>szovjet</strong> vasútparancsnokság írásbeli<br />
igazolása láttán a <strong>szovjet</strong> katonai ügyész indokolatlannak vélelmezte<br />
fogva tartását. (Ennek ellenére a magyar rendőrség ezután is<br />
megfigyelés alatt tartotta Pálhidyt.)<br />
1946 első hónapjaiban nemcsak az országos nagypolitika<br />
színpadán, hanem helyi szinten is rendkívül feszültté vált a politikai<br />
helyzet. A hagyományos pártpolitikai eszköztár végesnek bizonyult, az<br />
26