Szám - PTE Ãltalános Orvostudományi Kar - Pécsi Tudományegyetem
Szám - PTE Ãltalános Orvostudományi Kar - Pécsi Tudományegyetem
Szám - PTE Ãltalános Orvostudományi Kar - Pécsi Tudományegyetem
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Külsõ szakképzõ-helyi akkreditáció ellenõrzésérõlAz egészségügyi felsõfokú szakirányú szakképzésben résztvevõ orvos, fogorvos, gyógyszerész és klinikai szakpszichológusjelölt szakgyakorlatát kizárólag akkreditáltszakképzõ helyen töltheti el. A 11/1998. (XII.11.) EüM rendeletielõírás alapján a külsõ szakképzõ helyek akkreditációs eljárását azegyetemek folytathatják le, a betegforgalmi és beteg-összetételiadatok, valamint a szakképzés vezetésére alkalmas oktatók szakmaiés tudományos tevékenységének figyelembe vételével. Az elmúltidõszakban a kórházak átstrukturálása jelentékenyen megváltoztattaaz osztályszerkezeteket, és ennek hozadékaként több esetben aszemélyi összetétel is módosult. Ugyanakkor a szakképzési rendszerátalakításánál az egyik törekvés, hogy az akkreditált intézményekmég a jelenleginél is hangsúlyozottabb szerepet kaphassanak.Ezért a szakképzés minõségének biztosítása érdekében az EgészségügyiSzakképzési és Továbbképzési Tanács (ESZTT) elnökeutasította az egyetemeket soron kívüli, ismételt külsõ szakképzõhelyiakkreditációs eljárás lefolytatására.A reakkreditáció lefolytatása érdekében az Orvostudományi ésEgészségtudományi Koordinációs Központ (OEKK) elnöke pályázatotírt ki a külsõ szakképzõ helyek számára, és külön értesítette akorábban akkreditált képzõ helyek vezetõit az ismételt pályázási lehetõségrõl.Egyúttal megbízta a Szak- és Továbbképzõ Igazgatóságmunkatársait a teljes akkreditációs folyamat kezelésével. Az újonnanösszeállított pályázati ûrlap az egyetemünk szakképzésénekakkreditálása során használt szempontrendszer adaptálása mellettkerült kialakításra, beemelve a 42/2007. (IX.19.) EüM rendeletbenmeghatározott hatályos és adott szakterületre vonatkozó, részletesképzési programot, melynek a segítségével pontosan jelezhette apályázó, hogy egy szakterület szakképzési programjának mely részét,milyen képzési kapacitás mellett tudja vállalni és megjelölhetteaz akkreditációs szintre vonatkozó igényét is. A szakirányoknakmegfelelõ pályázati ûrlapot honlapunkon tettük elérhetõvé. Apályázatokatnyomtatott és elektronikus formában egyaránt bekértük.Összesen 398 db pályázat érkezett. A beérkezett pályázatokataz adott szakterület grémiumvezetõje opponálta és javaslatot tett azakkreditációs szintre, az alábbiak szerint: „A” a teljes szakképzésre,“B” a szakképzés valamely részének teljesítésére alkalmas, „C”19nem fogadható el szakképzõ helyként. Az OEKK Munkabizottsága,a Szak- és Továbbképzõ Bizottság (elnök: Ertl Tibor professzor)soronkívüli ülésén tárgyalta meg, és alakította ki állásfoglalását. ASzak- és Továbbképzõ Bizottság a rendeleti elõírások szigorú betartásátszem elõtt tartva, módosította néhány grémiumvezetõi javaslatot,jellemzõen azokban az estekben, amikor az osztály vezetõjenem rendelkezett minõsítéssel, vagy egyáltalán nem volt szakorvosaz osztályon. Minden olyan esetben, ha a kért akkreditációs színt ésa grémiumvezetõ által javasolt akkreditációs színt között eltérõségmutatkozott a Bizottsági állásfoglalás döntött. A téma fontosságáravaló tekintettel a Szak- és Továbbképzõ Bizottsági ülésen meghívottkéntés igen aktívan részt vett Kovács L. Gábor professzor, azOEKK elnöke. A kettõs kontrollt követõen véglegesített javaslatotaz OEKK Tanácsa elé terjesztettük elfogadásra. Ezt követõen kaptákmeg az érintett intézmények vezetõi az akkreditációs értékelésükettartalmazó „Tanúsítványt”, mely a kiállítástól négy éven keresztülérvényes.Az ESZTT a külsõ szakképzõ-helyi akkreditációs folyamat ellenõrzésérekéttagú bizottságokat jelölt ki mindegyik orvosképzõegyetemre. A Pécsi Tudományegyetemen az orvosi szakképzés jelesképviselõi Bodosi Mihány professzor (SZTE) és Udvardy Miklósprofesszor (DEOEC) folytatták le az ellenõrzést. A kontroll kiterjedta pályáztatás teljes dokumentációjára, az értékelés szempontjaira,a grémiumvezetõi vélemények, indokok megismerésére,az egyetem által kialakított álláspont és az ahhoz vezetõ út mindenrészletére.A reakkreditációt ellenõrzõ bizottság megállapította, hogy azorvos, fogorvos, gyógyszerész és klinikai szakpszichológus képzésekkülsõ szakképzõ-helyeinek akkreditációs eljárása kifogástalanulmegtörtént a Pécsi Tudományegyetem megfelelõ szervezeti kereteiközött.Ezúton is köszönjük minden pályázónak az együttmûködést,a folyamatban résztvevõknek a közremûködést, és különköszönet illeti a grémiumvezetõk szoros határidõ mellett teljesített,áldozatos munkáját!Forrai MártaSzak-és Továbbképzõ IgazgatóságHozzászólás a <strong>Kar</strong>unkon induló komplementer medicina c. tantárgy oktatásához.Az Orvoskari Hírmondó 2008. november-decemberi számában olvasni lehet arról, hogy megalakul karunkon a KomplementerMedicina Tanszék. Ebben a számban jelent meg dr. Szeberényi József egyetemi tanárnak a komplementer medicina tantárgy oktatásávalkapcsolatos véleménye is. A véleménnyel teljes mértékben egyetértek, a kuruzslásra vonatkozó kitétel kivételével. Szerintema komplementer medicina nem a bizonyítékon alapuló „orvoslástudomány és a kuruzslás közötti ingoványos határmezsgyén”foglal helyet, mert az orvostudomány és a kuruzslás között jól meghatározható a természetgyógyászatnak néhány területe.Az MTA tudományosan elfogadottnak tekinti „a hagyományos kínai gyógymódokat (akupunktúra, akupresszúra), a neurál- ésmanuálterápiát. Jelenleg is folynak vizsgálatok az ájurvédikus, a hagyományos tibeti, a homeopátiás és antropozófus orvoslástárgykörében, illetve vannak olyan módszerek, amelyeknek egyelõre nincs meg a teljes körû tudományos leírása és kutatása, ilyenpéldául a méregtelenítés, a biológiai fogorvoslás. A bioenergia használatában és az íriszdiagnosztika esetében pedig nagyon határozottanmeg kell húzni az alkalmazás határait és felállítani a korlátait.” (Bodó Miklós: LAM 2004; 14(5): 380-1.) Az említett utolsócsoport tartozna a kuruzsláshoz közeli területhez.Az esetleges veszélyekre történõ figyelemfelhívást teljesen indokoltnak tartom különösen azért, mert a végzett orvosoknak – akomplementer medicina megfelelõ színvonalú oktatatása és a szkeptikusok bevonása révén – reális ismeretekkel kell rendelkezniüka társadalomban, illetve a betegek körében jelentkezõ, természetgyógyászattal kapcsolatos igények kielégítésére.Biró Gábor2009 JANUÁR – FEBRUÁR