2008. November
2008. November
2008. November
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
I. évfolyam 6. szám A RENDÕRSÉG BELSÕ SZAKMAI LAPJA <strong>2008.</strong> november<br />
RENDÕR<br />
MAGUNKRÓL,<br />
MAGUNKNAK<br />
A rendõrök testi és lelki állapotáról szóló írásaink a 6–9. és a 13–14. oldalakon.<br />
MAKKEGÉSZSÉGESEN
Elsõ alkalommal rendezte meg a Rendészeti<br />
Szervek Kiképzõ Központja Nagytétényben<br />
a meghívásos gépkarabély-lõversenyt<br />
november 5-én. Az egyéni és a háromfõs<br />
csapatküzdelmekre kilencvennégyen neveztek.<br />
A rendvédelmi szervek mellett a<br />
vám- és pénzügyõrök, az NBH, a szakszolgálat<br />
és a magyar honvédség is képviseltette<br />
magát.<br />
Szabó Zoltán alezredes, alosztályvezetõ a<br />
verseny céljáról elmondta: fejleszteni kívánják<br />
a hivatásos rendõri állomány és valamennyi<br />
résztvevõ lõkészségét, lövészeti-taktikai<br />
ismereteit. Terveik szerint a jövõben<br />
minden rendszeresített fegyverfajtával hasonló<br />
versenyeket hirdetnek. A mostani próbatétel<br />
öt pályán, különbözõ nehézségû feladatok<br />
végrehajtásával, változó mennyiségû lõszer<br />
felhasználásával, életszerû körülmények között<br />
folyt.<br />
Eredmények: Egyéni versenyben 1. Lakó<br />
Zoltán hadnagy, 2. Pátrovics Tamás õrnagy,<br />
3. Mezõ Péter fõtörzszászlós. Csapatversenyben<br />
1. Pest Megyei Rfk., 2. Csongrád Megyei<br />
Rfk., 3. Bács-Kiskun Megyei Rfk.<br />
T. I.<br />
FOTÓ: TAKÁCS I.<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
RENDÕR<br />
GÉPKARABÉLY-VIADAL<br />
Szabó Zoltán alezredes és Bakonyi András<br />
zászlós megbeszélte a tapasztalatokat<br />
A lövészetvezetõ ellenõrzésével számítógépen<br />
rögzítették az eredményeket<br />
Az egyéni küzdelmek legjobbjai<br />
2
A TARTALOMBÓL:<br />
A rend bölcsessége ...........................4–5.<br />
Egészségkarbantartóink .......................6–7.<br />
ÁEK-diagnózis.....................................8–9.<br />
<strong>November</strong>i RÉT-elõzetes .......................10.<br />
Személyügyi hírek .................................11.<br />
Baleseti gócpontok................................12.<br />
Utókezelés elõrelátással..................13–14.<br />
Tizenöt rendõr a vendégáradatban ...15–16.<br />
Híd a határon...................................17–18.<br />
Boszorkány a fatörzsben ........................19.<br />
Köddé vált lánctalpas.............................20.<br />
RENDÕR<br />
A rendõrség belsõ szakmai lapja<br />
Felelõs kiadó:<br />
Dr. Bencze József altábornagy,<br />
országos rendõrfõkapitány<br />
Fõszerkesztõ: Cs. Csala Károly<br />
Felelõs szerkesztõ: dr. Deák József<br />
Tördelõ: Katona Edit és Varga Márta<br />
Szerkesztõségi titkár: Gaálné Szilágyi Olga<br />
Olvasószerkesztõ: Schalk Endre<br />
Korrektor: Szabó Attiláné<br />
Munkatársak: Takács István, Vezda László<br />
Szerkesztõség: VII., Király u. 71.<br />
Tel.: 332-4718;<br />
332-1308; 14-236, 14-238<br />
E-mail: rendorlap.orfk@orfk.police.hu;<br />
titkarsag@zsaru.hu<br />
CÍMLAP: SOÓS LÁSZLÓ<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
Egészségünket természetesnek veszszük.<br />
Értékét a betegség adja fájdalmával,<br />
kényelmetlenségével. Hosszabb-rövidebb<br />
idõre nyomot is hagy bennünk a<br />
szokatlan érzés, rossz közérzet. Ilyenkor<br />
a megszokott, rutin teendõket ügyetlenül,<br />
kelletlenül, sõt néha csillagokat látva<br />
végezzük. Gyengének, elesettnek, testünk<br />
által cserbenhagyottnak érezzük<br />
magunkat. Segítségre, támaszra szorulunk.<br />
Nagyon jó érzés, ha az érthetetlen<br />
makacs fájdalom enyhítéséért, megszüntetéséért<br />
van kihez fordulni. Ilyenkor derül<br />
ki, milyen jó, ha van a közelben egy<br />
orvos, aki segíteni tud rajtunk!<br />
A fentihez hasonló helyzet, saját tapasztalat<br />
ismerõs a rendõrség dolgozóinak<br />
is. Aki irodában, számítógép, íróasztal<br />
elõtt tölti el hivatali munkaidejét,<br />
más betegségeket másként él meg, mint<br />
aki napi rendszerességgel éjjel-nappal<br />
szolgálatba jár. A mozgásszegény életmód<br />
ugyanúgy elvezethet mozgásszervi<br />
betegségekhez, mint a rendszeres testmozgással<br />
járó, de az idõjárás viszontagságainak<br />
állandóan kitett, gyakran<br />
váratlan helyzetekkel, akár életveszélylyel<br />
járó szolgálat. Mindezek minimalizálását<br />
szolgálja a mindennapos kiképzés,<br />
lövészet, életszerû harci helyzetek<br />
megoldásának gyakorlása.<br />
A kiképzés vagy a veszélyes szolgálati<br />
feladatok ellátásakor jó érzés tudni<br />
bajba jutva a biztos egészségügyi hátteret.<br />
Azt, hogy baleset, sérülés esetén a<br />
helyi, rendõrorvosi elsõsegély után, ha<br />
kell, ott áll készenlétben az ország egyik<br />
legkorszerûbb gyógyintézménye, az Állami<br />
Egészségügyi Központ (ÁEK), a lehetõségeinek<br />
teljes skálájával. Ez nem<br />
egyszer világszínvonalú ellátást jelenthet.<br />
Az összetett rendõrségi feladatok követelményszintû<br />
teljesítésére csak<br />
egészséges munkatársak alkalmasak.<br />
Ezt szolgálja több lépcsõben is a rendõrség<br />
egészségügyi szolgálata, kapcsolatrendszere<br />
területi egészségügyi szervezetekkel,<br />
és fõként a volt BM-kórház<br />
RENDÕR<br />
TEST ÉS LÉLEK<br />
örökeibe lépõ ÁEK-kel. Már a felvétel<br />
során csak az egészségesek kerülnek a<br />
szervezetbe. Az egészség folyamatos<br />
karbantartását szolgálják az éves<br />
egészségügyi, pszichológiai szûrések, a<br />
rendszeres fizikai felmérések. A korcsoportnak<br />
megfelelõ fizikai fittségi szint<br />
fenntartását segti a hivatásosok számára<br />
biztosított sportolási lehetõség. Budapesten<br />
egyebek közt a Rendészeti<br />
Szervek Kiképzõ Központja vagy a Készenléti<br />
Rendõrség várja a szigorú,<br />
mindennapos kiképzésen túl is a szabadidejükben<br />
sportolni vágyókat.<br />
Egészségünk nem hagy cserben rendkívüli<br />
körülmények között sem, ha mi is<br />
megteszünk minden tõlünk telhetõt fizikai<br />
erõnlétünk, állóképességünk, fittségi<br />
állapotunk karbantartásáért. Régen<br />
nagy elõdeink ezt így fejezték ki: „Inkább<br />
egy vödör veríték gyakorlótéren,<br />
mint egy csepp vér a harcmezõn!” A<br />
rendszeres gyakorolás, sportolás közben<br />
nemcsak testünk, lelkünk is erõsödik.<br />
Az erõs lélek képes megbirkózni a hétköznapok<br />
munkahelyi stresszhelyzeteivel.<br />
Nem enged pótcselekvésekbe, alkoholizmusba,<br />
szerencsejátékba vagy éppen<br />
munkába menekülni. Aki feszültségének<br />
egészséges feloldásával egyedül<br />
nem jut dûlõre, fordulhat segítségért a<br />
rendõrség pszichológusaihoz. Õk jelentõs<br />
tapasztalatokra tettek szert rövid, de<br />
sikeres mûködésük ideje alatt is. A hazai<br />
gyakorlat mellett nemzetközi kitekintéssel<br />
is rendelkeznek. A hétköznapok során<br />
bennünk felhalmozódó feszültség<br />
elõbb-utóbb megtalálja szervezetünk<br />
leggyengébb pontját, és nem ritkán betegséghez<br />
vezet.<br />
Az egész-ség pedig nem pusztán a betegség<br />
hiánya szervezetünkben, illetve a<br />
nagy rendõrségi szervezetben, hanem<br />
egy folyton kiküzdendõ, fejlesztendõ állapot.<br />
Ezt a célt szolgálja egyre hatékonyabban<br />
a rendõrség egészségügyi-pszichológiai<br />
szolgálata.<br />
De nem nélkülünk, csak velünk együtt!<br />
DEÁK<br />
3
„TÖRVÉNYESEN, SZAKSZERÛEN<br />
ÉS TISZTESSÉGESEN!”<br />
– Fõkapitány Úr! Hogyan szervezõdik a fõkapitányság<br />
tevékenysége?<br />
– Kinevezésem óta a központi szerv értékelése<br />
és a mi feladatleltárunk alapján, a helyi<br />
sajátosságokkal kiegészítve határozzuk meg<br />
stratégiánkat. Ezt 1998 elejétõl követjük, ami<br />
az idén kiegészült az ORFK „Fõnix”,<br />
„Biztonság-Bizalom-Becsület” és a „Védõbástya”,<br />
illetve a „Tiszta fejjel” programjaival.<br />
Alapvetõ célunk mindig a szakmai munka<br />
értékeinek megõrzése, keresve az elõrelépés<br />
útját. Másodsorban pedig nagyon ránk fér<br />
a szervezeti kultúra fejlesztése, pedig munkatársaim<br />
hivatástudatára is lehet építeni! Nagyon<br />
fontos életünkben a gazdálkodás. Eddig<br />
17 éven keresztül sikerült adósság nélkül<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
megúsznunk. Az elmúlt évben konkrét feladatunk<br />
volt a schengeni csatlakozásra és az<br />
integrációra való felkészülés. Az integráció<br />
révén 1100-ból közel 1800-an lettünk. A több<br />
mint 131 kilométeres Csongrád megyei állam-<br />
és uniós határszakasz határrendészeti teendõi<br />
miatt megnövekedett hatáskörünk, illetékességünk.<br />
Az autópályával kapcsolatos teendõket<br />
is végezzük, az objektív felelõsség<br />
bevezetésébõl keletkezett adatok feldolgozására<br />
is megyénket jelölték ki regionális központnak.<br />
Mint érzékelhetõ, jelentõsen megnõttek<br />
feladataink. Itt, a Schengen és a Balkán<br />
kapujában kiadtunk egy tájékoztató kiadványt:<br />
„Schengen kapujában” címmel.<br />
Munkánk során hiteles forrásokból tájéko-<br />
RENDÕR<br />
A REND BÖLCSESSÉGE<br />
Dr. Lukács János dandártábornok korban a második, beosztásban eltöltött bõ<br />
11 éve alapján a legidõsebb, legtapasztaltabb a megyei fõkapitányok között.<br />
Tavaly 909 km-t úszott, mert „Ép testben ne csak épp, hogy éljünk!” A fõkapitányt<br />
Csongrád megye integrációt követõ új helyzetérõl, a régi jól bevált<br />
módszereirõl, tapasztalatairól, munkastílusáról kérdeztük.<br />
– Hogyan lett rendõr?<br />
– Középiskolás koromtól a Debreceni Dózsa<br />
elsõ osztályú kézilabdacsapatában játszva az<br />
érettségi után szinte automatikusan a Hajdú-<br />
Bihar Megyei Rendõr-fõkapitányság polgári<br />
alkalmazottja lettem. A Szegedi József Attila<br />
Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi<br />
Karán szereztem diplomát. Jogi területet keresve<br />
1982 októberétõl a Szegedi Rendõrkapitányság<br />
vizsgálója, két év múlva csoportvezetõje<br />
lettem, majd beiskoláztak a Rendõrtiszti<br />
Fõiskola átképzõjére. Ezután a Csongrád<br />
Megyei Rendõr-fõkapitányság kiemelt<br />
fõvizsgálója, vizsgálati csoportvezetõje, ’87<br />
májusától osztályvezetõje, ’91 augusztusától<br />
a fõkapitány bûnügyi helyettese, 1997 augusztusától<br />
megbízott, majd kinevezett fõkapitány<br />
lettem.<br />
Kedvenc idõtöltése a sportesemények, koncertek<br />
látogatása, a zenehallgatás, telente<br />
pedig a természetjárás. Jelentõs, a koncerteken<br />
elõadók által dedikált lemez, CD- és<br />
DVD-gyûjteménnyel – könnyû- és mind több<br />
klasszikus zenei –rendelkezik. Az Illés zenekart<br />
elkísérte Csíkszeredára, és a nyári búcsúkoncertjük<br />
kedvéért még a Szigetre is<br />
„beszabadult”.<br />
zódunk: a megyénkben élõk és az átutazók<br />
hogyan érzik, viselik a közbiztonság és a belsõ<br />
rend változását? A megyei közgyûlés és az<br />
önkormányzatok beszámolóinkat kivétel nélkül<br />
elfogadták, és jellemzõen megköszönték<br />
munkánkat. Jó tükörnek ítéljük a fogadóórák<br />
tapasztalatait, a heti egy-két köszönõlevelet, a<br />
rendõri intézkedésekkel szemben bejelentett<br />
panaszok alakulását. Persze az egységes nyomozó<br />
hatósági és ügyészségi statisztikai<br />
rendszer és a baleseti helyzetet demonstráló<br />
szakmai mérõszámoktól sem lehet elvonatkoztatni.<br />
Azt gondolom, hogy fõkapitányságunk<br />
elfogadható és élhetõ közbiztonságot<br />
szolgáltatott a megyében.<br />
– Jól beilleszkedtek a volt határõrök?<br />
– Remélem, így van, és õk is így érzik! Tudatosan<br />
készültünk arra, hogy nagyságrendekkel<br />
többen leszünk, és az ugyanígy megnövekedõ<br />
feladatokra. Miután a mi területünkön<br />
korábban nem mûködött határõr-igazgatóság,<br />
a semmibõl kellett összeállítanunk két<br />
szolgálatot és négy osztályt, illetve tapaszta-<br />
4
latok hiányában mûködtetni három határrendészeti<br />
kirendeltséget, miközben a röszkei és<br />
a nagylaki átkelõ forgalmával országos szinten<br />
is dobogósnak számít!<br />
Arra törekedtünk, az integráció ne okozzon<br />
nagyobb traumát a vártnál, átérezve, mit jelenthet<br />
az, ha valaki a határõr hivatást választotta,<br />
annak készült, esküdött fel és… rendõr<br />
lett. Mindegyikük korábbi munkáját végzi.<br />
Nincs módunk határrendészeti területrõl<br />
rendõrire átirányítani kollégákat. Egy 2006os<br />
schengeni ellenõrzés szerint a Szegedi Határrendészeti<br />
Kirendeltségre kétszáz fõvel<br />
több munkatárs kellene, mint ahányan voltak<br />
akkor. Azóta csak fogytak… De hasonló a<br />
helyzet Nagylak és Kiszombor átkelõjén is.<br />
Próbáltuk apró figyelmességekkel is segíteni<br />
az átállást, és szerény, de ünnepélyes rendõresküvel<br />
fogadtuk be õket. Jólesett hallani február<br />
eleji munkaértekezletünkön az egyik<br />
volt határõr kollégát: „Itt vártak bennünket!”<br />
– Hogyan tartják a kapcsolatot a nyugdíjas<br />
egykori munkatársakkal?<br />
– Mindig fontos volt, hogy a fõkapitányságot<br />
övezõ szervezetek érezzék; törõdik velük<br />
az „anyaintézmény”, és e kapcsolatok lehetõségeit<br />
mi is igyekszünk kihasználni. Ilyen az<br />
IPA Magyar Szekció Csongrád Megyei Szervezete,<br />
a Magyar Rendõrnõk Szervezete<br />
Csongrád Megyei Tagozata, a Rendõr Testedzõ<br />
Egyesület, és nem utolsósorban a nyugdíjasok<br />
tömörülése. Az utóbbiak rendszeresen<br />
felkeresik a szerbiai partnerszervezetet,<br />
de voltak már Romániában is. Nyugdíjasainknak<br />
külön impozáns klubhelyisége van a<br />
Hunyadi téri kiképzõ központunkban, ahol<br />
fõként szerdánként találkoznak. Õk itt élnek<br />
köztünk, ápolva szakmai hagyományainkat,<br />
és fõkapitányságunk számos rendezvényén<br />
korukat meghazudtoló módon aktív résztvevõk;<br />
már-már úgy érezzük, mintha el sem<br />
mentek volna.<br />
– Milyen viszonyt alakítottak ki a munkavállalói<br />
érdekképviseletekkel?<br />
– Kapcsolatunk kiegyensúlyozott. A<br />
BRDSZ, az FRSZ, a Rendészeti Védegylet<br />
mellett nem hagyhatjuk figyelmen kívül a<br />
TMRSZ-t sem. A legjobb tudásunk, felkészültségünk<br />
szerint igyekszünk válaszolni a<br />
felõlük érkezõ megkeresésekre. Senkinek a<br />
pénzére, járandóságára nem törünk. Mindenkinek<br />
biztosítjuk a jogosultságot arra, hogy<br />
ha nálunk nem tudja, akkor a fõkapitánysággal<br />
szemben bírói fórumon érvényesíthesse<br />
követelését.<br />
– Hogyan alakulnak a fõkapitányság nemzetközi<br />
kapcsolatai?<br />
– Annak idején az elõdöm szabta feladatul,<br />
hogy építsük ki, szervezzük újjá külföldi kapcsolatainkat<br />
az akkori Jugoszláviával, majd<br />
Romániával. A Szerbiával való közös munkába<br />
1994-ben a Magda Marinko-ügy nyo-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
mozása hozott új minõséget. Az együttmûködésnek<br />
köszönhetõ az ügy felderítése. Emlékezetes<br />
kriminalisztikai élményem, amikor a<br />
magyar és a szerbiai szakértõ fõkapitányságunk<br />
bûnügyi-technikai osztályán mondta ki,<br />
hogy a Kecskeméten, Szegeden, Palicson és<br />
Szabadkán használt lõfegyver ugyanaz. Ezzel<br />
a sikeres üggyel új lendületet kapott a határ<br />
menti bûnüldözés, a klasszikus bûnügyi, a<br />
gazdaságvédelmi de a közlekedésbiztonsági<br />
területen is. Romániai rendõri együttmûködésünk<br />
tavaly vizsgázott a nyolc halálos áldozatot<br />
követelõ makói közlekedési baleset alkalmával.<br />
A román fél külképviselete útján nyilvánosan<br />
megköszönte munkánkat. Bûnügyi<br />
együttmûködésünkkel pedig az eltûnt makói<br />
kislányra Románia belsejében sikerült rábukkannunk.<br />
Immár a hetedik alkalommal tartottunk<br />
nemzetközi közlekedésbiztonsági akciókat<br />
a kölcsönös tájékoztatás, a segítségnyújtás<br />
jegyében. Aradról, Temesvárról, Szabadkáról<br />
és Kikindáról két-két kolléga jött hozzánk<br />
dolgozni, és a mi munkatársaink is átmentek<br />
a határ túloldalára. Most a nyáron indítottuk<br />
el a strandok biztonsága érdekében<br />
két határ menti városunkban, Makón és<br />
Mórahalmon a közös járõrözést.<br />
A határok lebontásával nyugatról az elsõ<br />
segítõ kéz a Holland Királyság ultrechti régiójából<br />
nyúlt felénk. Ezt a kapcsolatot azóta is<br />
ápoljuk.<br />
Miután Szeged és Darmstadt testvérvárosok,<br />
a korábbi darmsadti fõkapitánysággal, jelenleg<br />
a Dél-hesseni Rendõr-fõkapitánysággal<br />
van korrekt kapcsolatunk. Az egész rendõrség<br />
javát szolgáló információkat sikerült<br />
beszereznünk például a futball-huliganizmus<br />
németországi megítélésérõl, a demonstrációk<br />
kezelésérõl, valamint a szervezeti struktúra és<br />
a szervezetátalakítással kapcsolatos elképzelésekrõl<br />
vagy a közlekedési szankciórendszerrõl.<br />
Jelenleg tervezzük a bûnügyi opera-<br />
RENDÕR<br />
Az egykor mindig zsúfolt<br />
Hegyeshalom kapuszerepét<br />
a röszkei átkelõ vette át<br />
tív területen dolgozó munkatársaink német<br />
mintára történõ továbbképzését. Emellett segédkeztünk<br />
a fenti országokkal bíróságok,<br />
ügyészségek, egyetemek kapcsolatépítésében<br />
is. Megyénk schengeni külsõ határos elhelyezkedése<br />
folytán számos külföldi delegáció<br />
látogat ide. Nemrégiben például a kanadai<br />
miniszter asszony azt mondta látogatása végén,<br />
hogy õ a magyar állampolgárok vízummentessége<br />
mellett foglalt állást anno, és a<br />
nálunk szerzett tapasztalatok megerõsítették<br />
abban, jó ügyet képviselt.<br />
– Milyen stílus vezérli önt munkája során?<br />
– Beiktatásomkor azt mondtam, törvényesen,<br />
szakszerûen és tisztességesen kell dolgozni,<br />
hozzátéve, hogy ha a feltételei fennállnak,<br />
akkor indokolt keménységgel. A rendõr,<br />
ha törvényesen intézkedik, akkor a rendet<br />
szolgálja, ha szakszerûen, akkor munkája kiváltja<br />
a szakma megelégedését. A tisztesség<br />
pedig azt jelenti, hogy bár törvényesek és<br />
szakszerûek vagyunk, de megfelelõ empátiával<br />
és erkölcsi tisztasággal viseltetünk azok<br />
iránt, akiket intézkedés alá vonunk. Munkánknak<br />
minden tekintetben ki kell állnia az<br />
ellenõrzés próbáját. Számomra ezek fejezik<br />
ki a rend bölcsességét.<br />
Az utóbbi években munkatársaimhoz még<br />
több türelem szükséges, mert az állományunk<br />
alaposan kicserélõdött! Több mint hatvan százalékuknak<br />
nincs tízéves szolgálati viszonya,<br />
közel negyven százalékának pedig az életkora<br />
nem éri el a harminc évet. Bár törekszem rá,<br />
de nem mindig sikerül toleránsnak lenni, fõleg<br />
a hanyagságot egyre kevésbé tudom elviselni.<br />
A rendõri munka lényegesen nagyobb<br />
fókuszba került, mint kinevezésemkor, fõként<br />
a média és a civil szervezetek részérõl. Lassan<br />
már nem hibázhatunk. Ennek ellenére büszkén<br />
fel kell vállalni hivatásunkat. Ebben segít<br />
az ORFK által meghirdetett programok sora.<br />
DEÁK JÓZSEF<br />
5
– Fõorvos Úr! Mit kell tudnunk az egészségügyi-pszichológiai<br />
osztályról?<br />
– Az integrációval egy idõben elnevezésünk<br />
és feladatrendszerünk is jelentõsen<br />
megváltozott. A rendõrség korábbi egészségügyi-pszichológiai<br />
szakterülete erõsen bûnügyi-orvosi<br />
súlyú volt. Az új szervezetbe érkezõ<br />
tapasztalt határõr pszichológus szakembergárda<br />
billentette vissza az egyensúlyt, ami<br />
már teljesen új gondolkodást igényel. Ráadásul<br />
a felszámolt bûnügyi orvosi hálózat feladatának<br />
egy részét is gyógyító orvosainknak<br />
kell merõben új teendõként ellátni, mivel tavaly<br />
év végével, uniós elvekre hivatkozással<br />
megszüntették a rendõrség több mint fél évszázados<br />
bûnügyi orvosi szolgálatát. A bûnügyek<br />
helyszínén is tevékenykedõ orvosok<br />
évente öt-hét ezer rendkívüli haláleset boncolását<br />
végezték, akár éjjel-nappal, szombat-vasárnap.<br />
Kiváló, tapasztalt szakembergárda<br />
kényszerült utcára, nyugdíjba, miközben hiányuk<br />
egyre nyilvánvalóbb.<br />
Az integráció orvosi téren rögtön megtörtént,<br />
hisz ki-ki a maga szervezetében egyaránt<br />
gyógyított. A rendõrök folyamatos<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
RENDÕR<br />
EGÉSZSÉGKARBANTARTÓINK<br />
Az egészség jelentése valójában<br />
egész-ség: a test-lélek-szellem<br />
egysége, harmóniája. E gondolat közismert,<br />
görög korból ránk maradt formája<br />
az „Ép testben ép lélek!” A<br />
rendõrök testi-lelki állapotáért felelõs<br />
szakterület helyzetérõl az ORFK<br />
Humánigazgatási Szolgálat egészségügyi<br />
és pszichológiai osztályának<br />
vezetõjét, dr. Csatai Tamás fõorvos,<br />
rendõrorvos ezredest, illetve Virág<br />
László ny. alezredest, a pszichológiai<br />
szakterület vezetõjét kérdeztük.<br />
Dr. Csatai<br />
Tamás<br />
Az egyetem elvégzése után a Bács-Kiskun<br />
Megyei Rendõr-fõkapitányságnál, Kecskeméten<br />
kezdett bûnügyi orvosként 1977-ben.<br />
1981-ben szakvizsgázott igazságügyi orvostanból,<br />
majd a Heves Megyei Rendõr-fõkapitányságra<br />
került Egerbe. Itt 1984-tõl vezetõ<br />
orvos, és hamarosan szakvizsgázott társadalom-orvostanból.<br />
1997-tõl vezeti a rendõrség<br />
egészségügyi szolgálatát.<br />
A BM Központi Kórház és Intézményei<br />
nehezen pótolhatók<br />
egészségmegõrzésével, -fejlesztésével foglalkozó<br />
orvosaink közül a szakvizsgával rendelkezõk<br />
házi orvosnak is választhatók, esetleg<br />
foglalkozás-egészségügyi orvosok, és emellett<br />
speciális rendvédelmi tevékenységet is<br />
végeznek. Sajnos azonban az ellátandók létszámához<br />
nem mindenhol elég egyetlen doktor,<br />
miután a hazai és nemzetközi szakmai<br />
standardok mintegy hétszáz fõre számolnak<br />
egy orvost és pszichológust asszisztenciával.<br />
A megyékben pedig még ellátási körünkbe<br />
tartoznak a tûzoltóság és a büntetetés-végrehajtás<br />
nem országos intézeteinek dolgozói, a<br />
megszûnt BM Központi Kórház és Intézményeinek<br />
igényjogosult nyugdíjasai, és a felsoroltak<br />
közvetlen hozzátartozói is. Mindez minimálisan<br />
nyolcvanezer fõt tesz ki, miközben<br />
orvosaink száma a negyvenötezres rendõrséghez<br />
igazodik. A pszichológiai szolgálatnál<br />
6
is kellene még létszámfejlesztés, hisz közösen<br />
kell, hogy garantáljuk a rendõrök testilelki<br />
egészségének, munkavégzõ-képességének<br />
fenntartását az állomány kiválasztásának<br />
pillanatától. Szerencsére ma már nem kérdés,<br />
szükség van-e a rendõrségnek saját egészségügyi-pszichológiai<br />
szervezetre, bár nem is<br />
olyan régen még a takarításhoz, étkeztetéshez<br />
mérték szolgáltatásunkat.<br />
– Sikerült pótolni a BM Központi Kórház és<br />
Intézményei megszüntetésével keletkezett ûrt?<br />
– Sajnos hamar tudomásul kellett vennünk,<br />
hogy az Állami Egészségügyi Központ a<br />
nagy budapesti kórházak egyike, majd’ egymilliós<br />
területellátási kötelezettséggel. Itt a<br />
rendõr, kivárva sorát, a fegyveres és civil betegek<br />
közt ugyanolyan ellátást kap, mint amilyet<br />
kapna például az István-kórházban, vagy<br />
az Uzsokiban. Pszichológusaink is megsínylik<br />
a volt BM-kórház mentálhigiénés osztályának<br />
hiányát, amellyel az ÁEK pszichiátriai<br />
osztálya nem egyenlõ. Az egykori BMkórháznak<br />
egészségügyi-pszichikai-fizikai<br />
alkalmasságot vizsgáló részlege is volt, amit<br />
viszont nem az ÁEK, hanem a Honvéd<br />
Egészségügyi Központ, a Petõfi-laktanya lát<br />
el. Személyesen nagyon jó kapcsolatot ápolunk<br />
orvosaikkal, pszichológusaikkal, de<br />
nincs kellõ mértékû rendészeti tapasztalatuk.<br />
A pszichológia szemszögébõl<br />
A pszichológiai szakterület vezetõje, Virág<br />
László mindehhez a következõt fûzte hozzá:<br />
– Egy esetlegesen „egészségszolgáltatásra”<br />
szerzõdött külsõ cég és a rendõrség céljai<br />
nem azonosak. A szolgáltatónak a pénzéért<br />
teljesen mindegy; csúcsmenedzserrõl, kertészrõl,<br />
bankárról vagy rendõrrõl van szó…<br />
Egy esemény, csapaterõs biztosítás helyszínén<br />
pedig tényleg olyan orvos, pszichológus<br />
is helytállhat, akinek fogalma sincs a rendõrség<br />
mûködésérõl, az ilyen események jellegérõl?<br />
A rendõrorvos, pszichológus „ára” mellett<br />
viszont ott szerepel egyebek közt a hiányukban<br />
a szervezetet elhagyók képzési vagy<br />
a kiesõ munkanapok költsége is!<br />
– Milyen megoldandó feladatok elõtt áll a<br />
pszichológiai szakterület?<br />
– Csopaki elsõ szakmai értekezletünkön<br />
fogalmazódott meg, hogy egységesíteni kellene<br />
mûködésünk tárgyi feltételeit; a jól felszerelt<br />
vidéki pszichológiai laborok mellett<br />
elõfordul olyan megye, ahol nincs irodája<br />
sem a pszichológusnak. Fõkapitány úr kérésére<br />
készített anyagból kiderül, hogy az állomány<br />
jelenlegi egészségügyi-pszichológiai<br />
helyzete stabil, munkavégzésük megfelelõ,<br />
de prognózisunkban jeleztük, hogy várhatóan<br />
növekszik az egyéni lelkisegítség-kérések<br />
száma. Ezért indokolt a módszertani fejlesz-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
Virág László<br />
A Kossuth Lajos Katonai Fõiskola határõr<br />
szakát követõen õrsparancsnok-helyettes<br />
Hanságban, majd ismét a fõiskolán különbözõ<br />
beosztásokban dolgozik. Elvégezte a Zrínyi<br />
Miklós Katonai Akadémiát, ’97-ben a<br />
debreceni egyetem pszichológusi szakát, illetve<br />
2001-ben a BME munkahelyi szervezet-szakpszichológusi<br />
képzését. 1992-ben<br />
került a határõrség humán szolgálatának<br />
pszichológiai alosztályához.<br />
tés a testi és a lelki egyensúlyt szolgáló szakpszichológiai<br />
ágakban egyaránt.<br />
A rendõrség fiatal állománya is a kortársakéval<br />
megegyezõ gondokkal birkózik, és az<br />
egyik legstresszesebb munkakört gyakorolja<br />
nap mint nap, amihez nagyon erõs pszichológiai<br />
egészségügyi biztosításra lenne szükségük.<br />
Vannak olyan kockázati tényezõk, amelyek<br />
kezelése eszközeink mellett a munkafeltételek,<br />
munkaterhelés oldaláról vezetõi beavatkozásokat,<br />
fejlesztéseket is igényelnek.<br />
Reagálókészségünk növelésekor mind hangsúlyosabb<br />
a prevenció és a felkészítés. Az utólagos<br />
krízisintervenció sem veszíti el jelentõségét,<br />
hisz az elsõ félév során a kollégák közel<br />
száz esetben léptek közbe sikerrel a jelentkezõknél,<br />
illetve az orvos, munkahelyi vezetõ<br />
kérésére. Ez azt is mutatja, hogy a megyéknél,<br />
szervezeti elemeknél teamjeink jól összekovácsolódtak,<br />
közösen éppen egy rendvédelmipszichológiai<br />
protokoll összeállításába fogtunk.<br />
Osztályunk nemrégiben megfogalmazott<br />
stratégiai célja a kompetencia alapú<br />
egészségügyi és pszichológiai szolgáltatások<br />
biztosítása, a szakmai igényeknek, a feladatrendszernek<br />
és a szervezetnek megfelelõen.<br />
– Az EU-ban és Magyarországon is mind<br />
RENDÕR<br />
nagyobb figyelmet szentelnek a munkahelyi<br />
stressz megelõzésének, egészségkárosító következményei<br />
csökkentésének. És nálunk a<br />
rendõrségnél?<br />
– Mi is elkezdtünk egy ilyen programot,<br />
felkészítve kollégáinkat. Már csak az IRMtõl<br />
várjuk a kockázati tényezõk megfogalmazását.<br />
A munkahelyi stresszforrások beazonosítására<br />
országos kutatást indítottunk. A<br />
legnagyobb stresszt a munkaterhelések és<br />
feltételek diszharmóniája szüli; például a virtuális<br />
állománytáblák nem várt következménye.<br />
Nagy gond a bekerülõ fiatal számára a<br />
karrierrendszer, a kiszámítható életpálya hiánya,<br />
amely a látszat ellenére egyetlen hazai<br />
fegyveres szervezetnél sincs. Gyakori viszont<br />
a rendõrségnél, a vezetõknél is, hogy<br />
egy ember két-három munkakört visz, folyamatosan<br />
helyettesít, ami óhatatlanul túlterheli<br />
az egyént. Ráadásul most egyszerre két generáció<br />
kiáramlott a szervezetbõl, így az idõsebb<br />
korosztály eddigi folyamatos kapcsolati<br />
támogatása megszûnt. A fiatal, tehetséges<br />
vezetõi gárda elmagányosodott, nincs kitõl<br />
kérdezzen. Egy hónappal ezelõtt a szervezetben<br />
már csak néhány száz ötven év fölötti<br />
ember volt. A munkahelyi stressz csökkentésére<br />
fel kell az embereket világosítani, technikákat<br />
tanítva felismerésére, kezelésére. De<br />
legalább tudjanak segítségért fordulni, mielõtt<br />
megjelenik fizikai szinten a tipikus<br />
stresszbetegség, a magas vérnyomás, a szívés<br />
érrendszeri elváltozások valamelyike.<br />
Mert ha valaki képtelen a stressz kezelésére,<br />
akkor számára maradnak a pótcselekvések,<br />
alkohol, szerencsejáték. Ezzel megromlik<br />
munkahelyi, családi kapcsolata, és elõbb elveszíti<br />
az illetõ a munkáját, majd késõbb a<br />
szervezet kiveti a vegetáló munkatársat.<br />
– Van, akinek a hite is segít a mindennapi<br />
stressz legyûrésében…<br />
– Ezért örülünk az egyházak által felajánlott<br />
segítségnek, elsõ lépésként az imaszobának.<br />
Az egyházaknak is vannak speciális eszközei,<br />
amelyek nem tartoznak a mi repertoárunkba.<br />
Aki segíti munkánkat, és a személyi<br />
állományunkért tesz, tenni képes, azt mi partnerként<br />
fogadjuk. A sokszínûség pedig gazdagítja<br />
a közös tapasztalatokat, és minél többen<br />
segítenek, annál jobb a mi munkánk<br />
szempontjából is. Minden olyan karitatív<br />
egyesülettel, egyházzal kapcsolatot tudunk<br />
ápolni, amelyek tagjai az állományunk lelki<br />
egészségét szolgálják! Az õrzött szállásoknál<br />
különösen, de globalizálódó világunkban is<br />
kifejezetten hangsúlyosak az interkulturális<br />
ismeretek, mert minél jobban felkészült pszichésen<br />
az állomány, annál jobb lesz az intézkedési<br />
képessége, cselekvési biztonsága.<br />
Mindazt, ami akár egy ember életét is megmenti,<br />
örömmel fogadjuk!<br />
DEÁK JÓZSEF<br />
7
„JAVÍTANI, JOBBÍTANI, JAVÍTANI!”<br />
Az integráció eredményeként a volt belügyi<br />
igényjogosultak immár a gyógyítás teljes<br />
vertikumához közvetlenül, azonnal hozzájuthatnak.<br />
Például szívsebészethez, de más<br />
egyéb nagyon jelentõs eszközfejlesztési irány<br />
elõnyeit is élvezhetik, amelyek a Városligeti<br />
fasor – ugyan patinás épületeiben – aligha valósulhattak<br />
volna meg. A csaknem másfél éve<br />
megnyitott intézményben végéhez közeledik<br />
a minõségirányítási rendszer kiépítése, az informatikai<br />
rendszer komplettálása. Emellett a<br />
tudományos, magas szintû orvoslást megcélozva<br />
és a katonai, rendvédelmi szervek orvosai<br />
közötti együttmûködés elmélyítésének<br />
irányába egyaránt történtek határozott lépések.<br />
Az intézet fõigazgatóját, dr. Szilvásy István<br />
orvos dandártábornokot kérdeztük az elsõ<br />
idõszak küzdelmeirõl, az igényjogosultak<br />
körében kialakult tévhitekrõl.<br />
– Hogyan illeszkedtek a korszerûen felszerelt<br />
ÁEK-be az IRM Központi Kórház és Intézményeinek<br />
egykori igényjogosult szervezetei?<br />
– Arra törekedtem, hogy valamennyi érintett<br />
szerv minél hamarabb lássa az új struktúrában<br />
is a helyét, és véleményének súlyát.<br />
Ezért együttmûködési megállapodásokat kötöttünk<br />
minden korábbi igényjogosult szervezettel,<br />
egyebek közt a budapesti rendõrfõkapitánnyal,<br />
a Nemzetbiztonsági Szolgálatok<br />
vezetõivel. Emellett szervezetszerû katonai<br />
fõigazgató-helyettesem jól ismeri és képviseli<br />
a rendvédelmi, illetve a vasúti munkaterület<br />
egészségügyi problémáit. Az õ munkáját<br />
határõrbõl lett rendõr orvos szakértõk is segítik.<br />
A BM-kórház több vezetõje átkerült ide,<br />
magas beosztásba, kellett a vérfrissítés az<br />
ÁEK-be. A honvédségi vezetés nagyon centralizált,<br />
bürokratikus, kevéssé hatékony volt.<br />
Technikai színvonalunkról; háromszázötven<br />
ágyunk valóban nagyon korszerû felszereltségû,<br />
de a kórház aktív ágyainak száma<br />
1156, amelybõl 1116-ra tudunk fogadni betegeket.<br />
A Podmaniczky utcai telephelyünkön<br />
és itt két pavilonunk ágyaira viszont sajnos<br />
nem lehet mondani, hogy a 21. század színvonalát<br />
képviselnék. A megszüntetett BMkórház<br />
minden betegszobájához volt fürdõszoba<br />
és WC, míg a Podmaniczky utca<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
RENDÕR<br />
ÁEK-DIAGNÓZIS<br />
A létrehozás koncepciója szerinti<br />
központi állami kórház, az Állami<br />
Egészségügyi Központ (ÁEK) háromezer<br />
dolgozója hét telephelyen várja<br />
a gyógyulni vágyó rendvédelmi,<br />
vasutas, honvédségi és a területi<br />
kötelezettség alapján ellátandó<br />
magyar állampolgárokat is.<br />
Dr. Szilvásy István, elvégezve az orvosi egyetemet, 1985-tõl a pécsi tüzérezred, majd a Gyõri Határõr-igazgatóság<br />
csapatorvosa, 1989-tõl pedig a Határõrség Országos Parancsnokságáé. 1996tól<br />
a határõrség egészségügyi, majd egészségügyi-pszichológiai osztályát vezeti. 1999-ben pályázta<br />
meg elõször a BM Központi Kórház és Intézményeinek a fõigazgatói állását, amelyet 2005.<br />
október 1-jétõl nyert el. Az intézmény a négy kórház integrációjáról szóló következõ évi kormánydöntés<br />
alapján 2007. június 30-ával megszûnt ugyan, de elõtte nagy szerep hárult rájuk az integráció<br />
elõkészítésében. Így az új ÁEK struktúrájának létrehozásakor jelentõsen érvényesíteni tudták<br />
a BM-es rendvédelmi érdekeket. Az orvos dandártábornok 2007. július 1-jétõl az Állami Egészségügyi<br />
Központot vezeti. Törekvése alapján itt is szeretné megvalósítani a korábbi kisebb létszámú<br />
munkahelyein elismert, jellemzõen családias, összetartó légkört. Ennek megfelelõen a központban<br />
dolgozóknál mind több jel utal az egy intézményért folytatott közös munka kibontakozására.<br />
8
használhatatlan állagú épületét hatszáz ágy<br />
számára csak alacsony komfortfokozatúra sikerült<br />
feljavítani.<br />
Sajnos emellett, ugyan csökkenõ számban,<br />
de még mindig akadnak munkatársaink körében<br />
a betegellátás szakmai tartalmát nem<br />
érintõ, viszont nem kívánatos viselkedési formák.<br />
Álláspontom szerint a beteg azért jön<br />
ide, mert rosszul érzi magát, problémája van.<br />
Az õ viselkedésébe sok minden belefér, az<br />
egészségügyi dolgozóéba azonban csak az,<br />
hogy ezt akceptálja, tolerálja és segítsen. Lehetõleg<br />
kedvesen, de határozottan a gyógyulás<br />
érdekében. Amit nem mindig könnyû<br />
elérni, de mindenképpen a szolgáltatás, szolgálat<br />
irányába haladunk.<br />
Patina<br />
– Mennyire sikerült az IRM KKI családias<br />
hangulatát átilleszteni az ÁEK modern infrastruktúrájába?<br />
– Ezzel még mindig vannak komoly problémáink,<br />
de nagyon egyszerû az ok. A MÁVkórház,<br />
a Szabolcs utcai Országos Gyógyintézeti<br />
Központ, az IRM KKI és a Központi<br />
Honvéd Kórház megszûnt ugyan, de az integrált<br />
állami intézmények ÁEK néven a volt<br />
Honvéd- és a MÁV-kórház területére költöztek,<br />
így az átlagember szemében mintha csak<br />
az utóbbi bõvült, korszerûsödött volna. Az<br />
említett magas presztízsû, komoly szakmai<br />
színvonalú intézmények több évtizedes patinája<br />
a lelkekben tovább él, ami alapján az<br />
elõd intézményi csoportok egy része továbbra<br />
is megkülönböztetik magukat. Van aki elszenvedi<br />
a befogadott érzését, de van, aki<br />
olyan magas nemzetközi szakmai színvonalon<br />
áll, hogy a munkahelyváltozással nem is<br />
foglalkozik. Viszont a volt Honvéd Kórház<br />
dolgozóinak munkaviszonya formálisan sem<br />
szûnt meg, és a négy kórház integrációját követõ<br />
hónapban a honvédelmi miniszter úr augusztus<br />
20-i beszédében kijelentette: „Fölépítettük<br />
az új Honvéd Kórházat, ahová szeretettel<br />
várjuk a rendõröket, tûzoltókat, vasutasokat<br />
és a polgári lakosságot!”…<br />
Javasoltam egy kompetens humán szakemberekbõl<br />
álló tárcaközi felügyelõ bizottság<br />
létrehozását a tárcaérdekek megvalósulásának<br />
ellenõrzésére. Ebbõl akkor nem lett semmi,<br />
de idõszerûsége miatt most ismét kezdeményeztem<br />
a javaslatot. Ez nekem is nagy segítség<br />
lenne, hisz egy honvédelmi miniszteri<br />
2007. december 28-i határozat szerint az<br />
ÁEK neve immár HM ÁEK lett. Viszont nem<br />
igaz az a híresztelés, hogy a Honvéd Egészségügyi<br />
Központ (HEK) bekebelezett minket.<br />
A velük kötött együttmûködési megállapodás<br />
alapján a Magyar Honvédség katonai<br />
igényeit, egészségügyi feladatait a sorállomány<br />
idején még hat Honvéd Kórház helyében<br />
követelt magas színvonalon mi látjuk el.<br />
Ezért mintegy ötszáz hivatásos státusban kell<br />
katona egészségügyi állományt foglalkoztatnunk.<br />
Az ÁEK látja el jogszabályokban kijelölt<br />
feladatait a HEK közremûködésével,<br />
mint például a rendvédelmi szervek állománya<br />
egészségügyi alkalmasságának vizsgálatát.<br />
De amennyiben a rendõrség egészségügyi<br />
szolgálata akarja, és képes az ÁEK szakmai<br />
hátterével kiépíteni a maga minõségbiztosítá-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
si rendszerét, és ha kialakítana és mûködtetne<br />
egy egységes, az egész ország területére érvényes<br />
decentralizált alkalmassági rendszert, ez<br />
valóban tisztább viszonyokat eredményezne,<br />
és én is támogatnám. Így vissza lehetne térni<br />
arra, hogy az elsõ fokú szûrést vidéken végezzék<br />
el Budapest helyett, és csak a nehezebb<br />
esetek vagy a másodfokú kerülne az<br />
ÁEK megbízásából a HEK-hez.<br />
– Igaz-e, hogy a honvédségi betegek soronkívüliséget<br />
élveznek?<br />
– Én még olyan rémhírt is hallottam, hogy<br />
rendõrök nem kerülhetnek be Hévízre!<br />
Pályázatomban külön kitértem egy esetleges<br />
vasutas, rendõr vagy honvéd ügyfélkapu<br />
bevezetésének célszerûtlenségére. Ezt el is<br />
kerültük, új ügyfélhívó rendszerünk 14 kapujának<br />
valamelyikéhez, a legfrekventáltabb,<br />
reggeli nyolc és fél kilenc között legfeljebb<br />
pár perces várakozással el lehet jutni a rendelõrintézeti<br />
és szakambulanciai sorszámért.<br />
Ahol viszont attól függõen kell várakozni, hányan<br />
jelentkeztek be arra a napra. A várakozási<br />
idõket többféle módszerrel próbáljuk csökkenteni.<br />
Sajnos néhány eset még rávilágít a<br />
betegirányítási rendszerünkben maradéktalanul<br />
ki nem küszöbölt anomáliákra, hiányosságokra.<br />
A még mindig tartó tanulási folyamat<br />
során orvos, beteg egyaránt érdekelt, és segíthet<br />
a felmerülõ problémák megoldásában.<br />
Ahogy a rendõrség imázsa javul a társadalomban,<br />
úgy javulni fog az ÁEK-ben is. A<br />
kommunikáció is javítja ezt a helyzetet. Ezt a<br />
két-három évet kell kivárni, amíg hozzászoknak<br />
az emberek.<br />
Minõség<br />
– Talán ebben is segíthetnének a BM KKIban<br />
elkészített, külsõ szervek által auditált<br />
minõségirányítási rendszer tapasztalatai. Elkezdõdött<br />
ez az Állami Egészségügyi Központban<br />
is?<br />
– Tavaly júliusban alakultunk, és már szeptembertõl<br />
beindítottuk az új magyar egészségügyi<br />
ellátási standardok 1.0 verziójának a kiépítését.<br />
Mindig lesznek panaszok, de amenynyiben<br />
ezek már egy minõségirányítási rendszerbe<br />
épülnek be, akkor nem sikkadhatnak el,<br />
hanem orvosolhatók. Emellett bárhol, a mûködési<br />
zavar kijavításában a betegnek is felelõssége<br />
van, kötelessége jelezni a problémákat<br />
akár a rendelõintézet vezetõ orvosa felé.<br />
Nem kevés energiára van szükség a legapróbb<br />
változtatások keresztülviteléhez is. Az<br />
elsõ intézkedésemben szerepelt, hogy a fehér<br />
munkaruhán, köpenyen betegágy mellett az<br />
orvos és szakdolgozók számára a rendfokozati<br />
jel viseléséhez nem ragaszkodom. Hisz<br />
ilyen helyzetben a hierarchiát csak a szaktudás<br />
jelentheti.<br />
Változatlanul él bennem még a BM-kórházi<br />
pályázatomban, és a mostaniban is szereplõ<br />
szándékom, amit minden lépésem szolgál:<br />
javítani, jobbítani, javítani! Ehhez bevezettünk<br />
egy a betegellátást javító érdekeltségi<br />
rendszert, és a dolgozóinknak is igyekszünk<br />
minden jogos igényét kielégíteni, hogy felszabadultan,<br />
minél kevesebb problémával<br />
tudjanak jönni dolgozni, ami a mai bérviszonyok<br />
közepette nagyon nehéz. Ennek ellenére<br />
egy fõre vetítve a bérek és közterheik az<br />
idén 600 ezer forinttal haladják meg az elõdintézmények<br />
megfelelõ 2006-os átlagát. Kórházunk<br />
OEP-bevételeinek kilencven százaléka<br />
bérre és egyéb juttatásokra fordítódik, ami<br />
más, vidéki kórházakban hatvan százalék körüli<br />
hányad szokott lenni.<br />
– A rendõrség egészségügyi szolgálatának<br />
vezetõje egyebek közt hiányolja az ÁEK-bõl a<br />
BM-kórház mentálhigiénés osztályát…<br />
– A BM KKI mentálhigiénés osztálya valóban<br />
nagyon jól mûködött. Ezt az ÁEK-be<br />
nem tervezték be, miután itt mindig is egyetemi<br />
oktató szintû pszichiátriai részleg mûködött,<br />
amit törvény alapján az OEP finanszíroz.<br />
A területi ellátási kötelezettségbõl, illetve<br />
a regionális egészségügyi tanácsok döntésébõl<br />
adódik, hogy milyen területre van az<br />
adott kórháznak kapacitás szerzõdése. Pszichiátriára<br />
rendelkezünk ilyen szerzõdéssel,<br />
mentálhigiénére nem, viszont a mentálhigiénés<br />
terület az a pszichiátria része. A BM-kórházhoz<br />
képest valóban visszalépésnek tûnik a<br />
mentálhigiénés részleg hiánya, de azt gondolom,<br />
a rendõrségen belül a pszichológiai<br />
szakterület erõsítésével nagyon sok dolgot lehet<br />
javítani, de én is érzem, hogy a korábbiakhoz<br />
képest van egy kis hézag, amit ki lehetne<br />
tölteni. De jelenleg sokkal jelentõsebb finanszírozási,<br />
illetve OEP együttmûködési<br />
kérdéseinknek kell elõbb a végére járnunk.<br />
Egy másik harcunk az volt az ÁEK létrejöttéig,<br />
hogy legyen házi orvosi ellátás, de az<br />
ÁEK-határozat ezt mégsem tartalmazta. Úgy<br />
sikerült áthozni a belügyi dolgozók háziorvosait,<br />
hogy vállalkozó háziorvosként helyiséget<br />
bérelnek, hasonlóan a foglalkozás-egészségügyhöz.<br />
Fogászatok viszont minden<br />
szervnél vannak, ezért az ilyen szakrendelõk<br />
idehozatala szintén nem volt egyszerû.<br />
Világszínvonal<br />
RENDÕR<br />
– Mik a terveik a közeljövõben?<br />
– Legfontosabb, hogy a Podmaniczky utcai<br />
telephely valamilyen módon ideköltözhessen.<br />
Erre van esély, de ennek megoldása tárcaszintû<br />
folyamat, amihez mi minden szakmai segítséget<br />
megadunk, létre is hoztunk egy szakmai<br />
tanácsadó csoportot. Következõ nagyon fontos<br />
irányunk az egészségügyi központ informatikai<br />
rendszerének tökéletesítése olyan<br />
szintre, hogy ezzel a rendõrségi egészségügyi<br />
szolgálat is online kommunikálni tudjon. Orvosszakmailag<br />
szinte semmi ösztönzés nem<br />
kell, mert valamennyi osztályunk vezetõ fõorvosa<br />
ambíciózusan a szakma csúcsát nyújtja<br />
és követeli meg, több területünk világszínvonalú<br />
tevékenységet folytat. Például traumatológus<br />
fõorvosunk a minap számolt be<br />
arról, hogy több témában jelentõs világsikereket<br />
értek el az ÁEK technikai hátterével. Nagyon<br />
fontos a sürgõsségi betegellátó osztályunk<br />
személyi állományának létszámbeli és<br />
pszichés megerõsítése. Kórházként versenyképességünket<br />
meg kell hogy teremtsük, hisz<br />
lesznek olyan egészségügyi intézmények,<br />
akik versenytársnak fognak minket tekinteni,<br />
ezért nem lehet, hogy ne dolgozzunk hatékonyan.<br />
Ez a törekvésem minden intézményünkkel<br />
kapcsolatban, hisz ha nincs fejlõdés,<br />
az a régióban azt jelenti, hogy visszaesés van.<br />
DEÁK<br />
9
A fórum a BRDSZ írásos kérdéseire adott<br />
szóbeli válaszokkal kezdõdött, miután az RV<br />
és az FRDSZ már megkapta az írásos reagálást.<br />
A BRDSZ kezdeményezte kontrollálni a<br />
kapitányságok éves kötelezõ munkaegészségügyi<br />
ellenõrzéseinek megtörténtét, a feltárt<br />
hiányosságok felszámolását. Javasolta<br />
megvizsgálni a nyugati belsõ határos megyei<br />
fõkapitányságoktól elvont üres státusokra kinevezett<br />
egykori határõrök beosztásának<br />
helyzetét, stabil megoldás megtalálását. A<br />
munkáltató hangsúlyozta az érintettek kezdeményezõkészségének<br />
fontosságát is.<br />
Ezután az FRSZ egyebek közt felvetette a<br />
RÉT dicséretes konstruktivitását, ami példa<br />
lehetne a területi érdekegyeztetõ fórumok<br />
számára is, hisz a legtöbb probléma helyben<br />
megoldható. Rákérdezett a munkáltató és az<br />
országos szinten nem reprezentatív negyedik<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
érdekképviselet, a TMRSZ viszonyára,<br />
amely alapján az utóbbi, a másik három reprezentatív,<br />
együttmûködési megállapodást<br />
aláíró szakszervezettel szemben egyedüliként<br />
helyiséget kaphatott a Rendõrségi Igazgatási<br />
Központban.<br />
A BRDSZ örömmel nyugtázta, hogy az<br />
Igazságügyi és Rendészeti Minisztériumnál<br />
végre elkezdtek megemlékezni a munkavállalók<br />
kerek évfordulóiról, és többen kaptak ezzel<br />
járó soros elismerést. Ugyanakkor megosztotta<br />
a RÉT részvevõivel azt a friss információját,<br />
amely szerint a szolgálati törvény módosításához<br />
nincs pénzügyi fedezet a jövõ évi költségvetés-tervezetben,<br />
ezért Hszt.-módosításra az<br />
idén valószínûleg nem kerül sor. Egyúttal felvetette<br />
az életpályamodell mostoha sorsából<br />
adódó veszélyeket a rendõrségre nézve.<br />
Az FRSZ kifejezte felháborodását az életbe<br />
RENDÕR<br />
<strong>November</strong>i RÉT-elõzetes<br />
A Rendõrségi Érdekegyeztetõ Tanács soros ülésérõl készült vázlat alapján ezúttal<br />
csak a fõbb témákat érintjük. A többi felmerült kérdést, választ a teljes<br />
jegyzõkönyv, egyéb írásos anyagok birtokában következõ számunkban közöljük.<br />
lépõ lakáscélú támogatások diszkriminatív<br />
jellege miatt.<br />
A munkáltató válaszában hangsúlyozta, jogos<br />
az érdekképviseletek felvetése a TMRSZ<br />
által kapott helyiséggel kapcsolatban; a helyzet<br />
szerencsétlen véletlenek egybeesésébõl<br />
állt elõ. Egyetért az életpályamodell hiányának<br />
várható következményeivel, ugyanakkor<br />
a többi felvetett kérdéssel kapcsolatban javasolta<br />
az érdekképviseleteknek inkább a közös<br />
megoldások keresését a kilátásba helyezett<br />
újabb perek helyett. A lakáscélú támogatás<br />
beindulásánál pedig az ebbõl kimaradók miatti<br />
felháborodás helyett azt kellene értékelni,<br />
hogy az ország jelenlegi helyzete ellenére<br />
évente hatszáz tiszthelyettes jelentõs támogatást<br />
kaphat lakásproblémája megoldásához.<br />
Az OKÉT-ülés határozatáról a BRDSZ tájékoztatta<br />
a megjelenteket; mely szerint az<br />
idei infláció ellensúlyozására december elején<br />
a korábban kifizetett bruttó tízezer forintos<br />
összeg mellé mindenki kap illetményéhez<br />
bruttó húszezer forintot.<br />
A munkáltató tájékoztatta a RÉT-et, hogy a<br />
szervezet számára várhatóan rendkívül nehéz<br />
költségvetési évben is sikerülhet jövõre megõrizni<br />
a béren kívüli juttatások idei nívóját.<br />
Végezetül a meghívott vendég, az ORFK Humánigazgatási<br />
Szolgálat nyugdíjmegállapító<br />
osztályának vezetõje tájékoztatta az érdekképviseleteket<br />
a magán-nyugdíjpénztári tagsággal<br />
kapcsolatosan felmerült problémákról,<br />
megoldási lehetõségekrõl. Bevezetõjében a<br />
közelmúlt példáival igazolva, bebizonyította,<br />
hogy a számok elbûvölõ látszata ellenére sem<br />
érdemes a fiataloknak idõ elõtt szolgálati<br />
nyugdíjba vonulni.<br />
A következõ RÉT-ülésre, a végleges rendõrségi<br />
költségvetés ismeretében, várhatóan<br />
december közepén kerül sor.<br />
DEÁK<br />
10
Személyügyi hírek<br />
Az 1956-os forradalom és szabadságharc<br />
évfordulója alkalmából<br />
a tábornoki kinevezéseket elõzõ<br />
lapszámunkban közöltük. Rajtuk<br />
kívül a szolgálat kimagasló ellátásáért<br />
kitüntetésben és elõléptetésben<br />
részesültek:<br />
Bátorsági Érdemjelet kapott: Dominek Jácint<br />
hadnagy, Fiedrich Tamás zászlós,<br />
Dékány Tibor törzsõrmester.<br />
Ezredessé lépett elõ: dr. Balogh János alezredes,<br />
dr. Csizek Tibor alezredes, Galuska-<br />
Tomsits László alezredes, dr. Gere Zoltán alezredes,<br />
Krajnyák Péter alezredes, Krammer<br />
György Zsolt alezredes, Túrós András alezredes<br />
és dr. Zélity László alezredes.<br />
Feltételhiányos elõléptetésben részesült:<br />
Harmati Béla õrnagy, Szabó Zoltán õrnagy,<br />
Komenda Illés százados, Makayné Gyõri<br />
Enikõ fõhadnagy, Máté Tamás fõhadnagy,<br />
Zsinka András fõhadnagy, Gál János fõtörzsõrmester,<br />
Gyócsi László fõtörzsõrmester,<br />
Gyõri Csaba fõtörzsõrmester, dr. Kiss Sándor<br />
fõtörzsõrmester, Kovács Lajos fõtörzsõrmester,<br />
Kovács Sándor fõtörzsõrmester, Lõrincz<br />
István fõtörzsõrmester, Nagy Gábor fõtörzsõrmester,<br />
Nagy Lilian fõtörzsõrmester, Soltész<br />
György fõtörzsõrmester és Verhás Szilárd<br />
fõtörzsõrmester.<br />
Rendõrségi fõtanácsos címet kapott: Ambrus<br />
Zoltán alezredes, Benedek Barnabás alezredes,<br />
Borsos Béla, dr. Brunáczki Margit alezredes,<br />
Csizner Zoltán alezredes, Csontos<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
János alezredes, Faller Ferenc alezredes, Fehér<br />
Anikó alezredes, dr. Fellegi Norbert alezredes,<br />
Ferincz József alezredes, Gyenei Zoltán<br />
alezredes, dr. Ipsits Csaba alezredes, Kántor<br />
Péter alezredes, Kovács József alezredes,<br />
Kovács Zsolt alezredes, dr. Kövesdi József<br />
alezredes, dr. Toronicza Gyula alezredes,<br />
Szakács László alezredes, Kákai Ildikó õrnagy<br />
és Varga Mihály õrnagy.<br />
Rendõrségi tanácsos címet kapott: Bubán<br />
László alezredes, Deseõ Dorottya alezredes,<br />
Janik József alezredes, Kocsis Irén Mária alezredes,<br />
Lõrinczné Dallos Éva alezredes,<br />
Pitkó László alezredes, Szabó Jenõ alezredes,<br />
dr. Szelezsán Erika alezredes, Szmutkú Fe-<br />
RENDÕR<br />
renc alezredes, Takács Csaba alezredes, Tóth<br />
Csaba alezredes, Tamási Zsolt alezredes, dr.<br />
Tóth Tamás alezredes, Tóth Zoltán alezredes,<br />
Huszár András õrnagy, dr. Nováky Mónika<br />
õrnagy, Varga Balázs õrnagy és Esze József<br />
fõtörzszászlós.<br />
Szent György Érdemjelet kapott: dr. Ambrus<br />
Ágnes ezredes, Pigler István alezredes,<br />
Szász József alezredes és Tóth László alezredes.<br />
Szent László Érdemjelet kapott: Csernyi<br />
Sándor alezredes, György Sándor alezredes<br />
és Mezõ László õrnagy.<br />
Összeállította: TAKÁCS ISTVÁN<br />
VEZDA LÁSZLÓ FELVÉTELEI<br />
11
A rendõri szervek baleseti ponttérképet<br />
vezetnek, amely megmutatja,<br />
hogy egy adott útszakaszon hol<br />
történik a legtöbb baleset. A ponttérkép<br />
kivonatos része a veszélyes<br />
útszakaszok helyét megyei bontásban<br />
megjeleníti az ORFK internetes<br />
honlapján, amely a nagyközönség<br />
részére is hozzáférhetõ.<br />
További intézkedés céljából <strong>2008.</strong> szeptember<br />
30-án az ORFK közlekedésrendészeti<br />
fõosztálya megküldte a megyei rendõr-fõkapitányságok<br />
rendészeti igazgatóinak, valamint<br />
a Budapesti Rendõr-fõkapitányság rendészeti<br />
helyettesének a balesetveszélyesebb<br />
útszakaszok listáját. Kérték, hogy vegyék fel<br />
ismételten a közútkezelõkkel a kapcsolatot,<br />
és a segítségükkel határozzák meg azokat a<br />
pontos helyszíneket, ahol a legtöbb baleset<br />
történt. Ezek ismeretében, valamint a kiváltó<br />
okok, körülmények figyelembevételével a területi<br />
szervek javaslatokat tettek, hogy a<br />
meghatározott helyszíneken milyen forgalomszervezési<br />
beavatkozásokkal lehetne<br />
csökkenteni a balesetek számát.<br />
Ennek fõbb oka, hogy a területi szervek jelentései<br />
szerint néhány útszakaszon a korábban<br />
javasolt és megvalósult beruházások éreztetik<br />
jótékony hatásukat a közlekedésben,<br />
amelyet a baleseti adatok csökkenése is mutat.<br />
További ok, amiért nem indokolt egyes útszakaszokon<br />
több intézkedés, hogy az adott<br />
úton bekövetkezett balesetek nem azonos<br />
helyszínen, illetve eltérõ okok miatt történtek.<br />
Több esetben nem forgalomszervezési<br />
hiányosságra vezethetõek vissza, így azok<br />
megelõzésére további forgalomszervezési be-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
AZ ÉLETÉ AZ ELSÕBBSÉG<br />
Baleseti<br />
gócpontok<br />
avatkozás nem érné el a kívánt hatást. Ezekben<br />
az esetekben a fokozottabb rendõri jelenlét<br />
és ellenõrzés lehet a megoldás.<br />
Több megyébõl jelezték, hogy az egyeztetések<br />
alkalmával megállapítható: a közútkezelõk<br />
figyelemmel kísérik területük baleseti<br />
adatait, és keresik a veszély csökkentésének<br />
lehetõségeit, amelyhez a rendõrség is a javaslatait<br />
adja. De ezek megvalósításának általában<br />
– a közútkezelõk állítása szerint – az<br />
anyagi források határt szabnak.<br />
A következõ forgalomtechnikai javaslatok<br />
születtek: új utak építése, a régebbiek felújítása,<br />
szélesítése és közlekedési csomópontok<br />
létesítése. Jelzõlámpák és jelzõtáblák kihelyezésével,<br />
sebességkijelzõ készülékek felállításával<br />
szintén csökkenteni lehet a baleseteket.<br />
A kerékpár- és gyalogutak, valamint körforgalmi<br />
csomópontok kialakítása is a biztonságos<br />
közlekedést segítik.<br />
RENDÕR<br />
Hasznos a balesetveszélyes<br />
útszakaszok feltérképezése<br />
A fokozott rendõri jelenlét és a sebességmérés csökkenti a karambolok számát<br />
A fentieken túl a fokozott rendõri jelenlét és<br />
ellenõrzés – elsõsorban sebességmérés – szükségességére<br />
mutattak rá a területi szervek. A<br />
közútkezelõkkel a késõbbiekben is folyamatosan<br />
tartani kell a kapcsolatot, és a balesetek<br />
elemzése során javaslatokat kell tennie a rendõrségnek<br />
a balesetveszélyes helyek, csomópontok<br />
forgalomtechnikai változtatásaira.<br />
Néhány útszakasz esetében a további forgalomtechnikai<br />
beavatkozás nem indokolt, mivel<br />
azok forgalomszervezése rendezett, az útburkolat,<br />
a táblázás, a jelzõlámpák és gyalogátkelõhelyek<br />
megfelelõek. Ennek ellenére tapasztalható,<br />
hogy még mindig magas a balesetek<br />
száma néhány területen. Ez is mutatja, hogy a<br />
Magyarországra jellemzõ közlekedési morálon<br />
– a forgalomban résztvevõkkel közösen –<br />
javítani szükséges.<br />
Szöveg és kép: TAKÁCS<br />
(A KÉPEK ILLUSZTRÁCIÓK)<br />
12
BM felirat van a fõbejárat fölött. Megtudom,<br />
nemcsak Belügyminisztériumot jelent a<br />
beavatottaknak, hanem a német nyelvterületrõl<br />
jövõknek Bad und Massage-t.(fürdést és<br />
masszázst). Így szokták meg, hiba lenne változtatni.<br />
Évek óta csoportosan visszatérnek,<br />
hozzák a valutát.<br />
Az igazgató, Németh Lajos régebben azt<br />
nyilatkozta, az ágyak felét – mintegy százat –<br />
az egészségbiztosító finanszírozza. A másik<br />
felét piaci áron értékesítik, elsõsorban külföldieknek.<br />
De beutalóval nem rendelkezõ, fizetõképes<br />
magyar biztosítottak is igénybe vehetik<br />
ezeket a szolgáltatásokat. Üdülési csekket<br />
is elfogadnak. A napi térítés – teljes ellátással,<br />
orvosi vizsgálattal, kezelések díjával,<br />
uszodahasználattal – 11 ezer forint.<br />
Az ÁEK létrejötte elõtt – ha nem is volt<br />
mindig elegendõ hely – ez az ágyszám majd-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
nem kielégítette az igényeket. Igen ám, de akkor<br />
(csak) mintegy 60 ezer igényjogosultat<br />
tartottak számon, manapság pedig több mint<br />
egymilliót. A rendvédelmi szervek aktív és<br />
nyugállományú dolgozóin túl a központi kór-<br />
RENDÕR<br />
Utókezelés elõrelátással<br />
Kormányrendelet határozott<br />
arról, létre kell hozni AHOL FÕ AZ EGÉSZSÉG<br />
a tárcaközi intézmények<br />
kórházát, az Állami<br />
Egészségügyi Központot (ÁEK).<br />
Ennek része lett a volt<br />
BM Szanatórium is, HM Hévízi<br />
Rehabilitációs Intézet néven.<br />
házhoz tartozó fõvárosi kerületek lakosai is<br />
igényjogosultak lettek.<br />
Sokszorozódott a gyógykezelésre várakozók<br />
száma, hiszen a mozgásszervi megbetegedések<br />
dobogós helyen vannak. Itt jegyzem<br />
meg, nem csak idõsebb korban. Sajnos, életünk<br />
részévé váltak a tüntetések, az erõszak,<br />
az ünnepeket bemocskoló rendbontások,<br />
amelyeknek nem elõidézõi, csak szenvedõ<br />
részesei a közrendet óvó rendõrök. Az utcai<br />
zavargásokban sérülést szenvedõ, utókezelésre<br />
szoruló rendvédelmisek soron kívül juthattak<br />
a hévízi szanatóriumba. A gyógyhelyen<br />
– ahol elõrelátó az utókezelés – a mozgásszervi<br />
elváltozásokat kezelõ szakorvosok,<br />
asszisztensek mellett szükség szerint pszichológus<br />
is segíti a felépülést, az újra szolgálatba<br />
lépést.<br />
A jelentkezõk – amennyiben indokolt –<br />
belgyógyász és reumatológus szakorvos javaslatával<br />
érkeznek Hévízre. Igazolni kell,<br />
hogy nincs ellenjavallat (kontraindikáció),<br />
amely miatt nem ajánlott, sõt veszélyes lehet<br />
a gyógyvízi kúra. Ezek körébe tartozik a magas<br />
vérnyomás, a rosszindulatú daganat, keringési<br />
zavart okozó szívbetegség, pajzsmirigytúltengés,<br />
májzsugor stb.<br />
Jól felszerelt konditeremben szabadulhatnak<br />
meg felesleges kilóiktól a kúra résztvevõi<br />
13
Szakavatott és készséges munkatársak várják a beutaltakat a fizikoterápián is<br />
A súlyfürdõ a mozgásszervi megbetegedések egyik „csodaszere”. Dr. Moll Károlyt a gerincbántalmakban<br />
szenvedõk jótevõjeként emlegetik<br />
A beutaltak – érkezésük után – újabb orvosi<br />
vizsgálaton vesznek részt, majd kezelõlapot<br />
és idõbeosztást kapnak a diszpécserektõl.<br />
Többféle elektro-, balneo- és hidroterápia,<br />
valamint különbözõ pakolások, gyógytorna,<br />
masszázs vár rájuk. Egyik korszerû technikai<br />
szerzeményük az a sürített levegõvel mûködõ<br />
berendezés, amely a mûtétek utáni izomletapadások<br />
megszüntetését segíti elõ. Sajnos<br />
gyakran kell használni.<br />
A hosszú várakozás csökkentése érdekében<br />
két hétre mérsékelték a kúrák idõtartamát<br />
az utóbbi esztendõben. Ez kényszermegol-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
dás. A reumatológus szakorvosok vallják,<br />
legalább háromhetes gyógyászati kezelés<br />
szükséges ahhoz, hogy mérsékeljék azokat a<br />
mozgásszervi panaszokat, amelyek az évek,<br />
évtizedek alatt a szolgálatellátás során felgyülemlettek.<br />
Az intézmény igazgatójának felvetettem,<br />
több beutalt véleménye, hogy szerényebb lett<br />
az étkeztetés az integrációt követõen. Az<br />
ízekkel nincs baj, de hiányolják a régebben<br />
megszokott reggelik kiegészítõit, a tejet, a<br />
dzsemet, a müzlit, a kefírt. Ennek ellenére<br />
többe kerül az ÁEK-nek az étkeztetés.<br />
RENDÕR<br />
Németh Lajos igazgató határõr sorkatona kora<br />
óta ismeri az intézményt a padlástól a pincéig<br />
– Jelentõsen átalakult a gazdálkodásunk –<br />
mondta Németh Lajos. – Centralizált lett<br />
minden. Külsõ cégekhez került az élelmezés,<br />
a takarítás, a karbantartás. Ezeken a munkaterületeken<br />
panasz esetén nehezebben segíthetünk<br />
a beutaltaknak.<br />
Azt már én teszem hozzá, a tisztasággal<br />
semmi gondunk nem lehetett. Régebben a<br />
pillanatok alatt megoldható karbantartásra –<br />
úgy hallottam – most több tiszteletkört futhattak<br />
az érintettek. A külsõ vállalkozókhoz irányították<br />
a panaszosokat. A szükséges javítással,<br />
karbantartással idõt senki nem nyert, s<br />
a költségmegtakarítás is vitatható.<br />
Kérem, senki ne vegye vészharangnak,<br />
amit kondítok, ha tévedek, majd meakulpázok.<br />
Az ISO-minõsítés idején sokadmagammal<br />
(auditorokkal is) végigjártam a hévízi rehabilitációs<br />
intézményt. A dicséretes értékelés<br />
zöngéiként viszont hallottam, ideje lenne<br />
felújítani a kazánsort, cserélni a nyikorgó fekhelyeket.<br />
Az energiaárak emelkedése indokolná<br />
napelemek felszerelését, hiszen a napsütötte<br />
órák száma azon a vidéken gazdaságossá<br />
tenné üzemeltetésüket. A kezelõgépek,<br />
a kádak, a fizikoterápiás eszközök többsége<br />
is amortizálódik. Hiszen majd’ húsz éve üzemelnek.<br />
Most (még) minden vendég, beutalt<br />
– remélem – elégedett. Kuncsaft- és bevételvesztõ<br />
hiba lenne, ha nem cserélnék idõben a<br />
berendezéseket. Mert az elégedetlen vendéget<br />
igen nehéz visszacsábítani!<br />
TAKÁCS ISTVÁN<br />
A SZERZÕ FELVÉTELEI<br />
(Információ: www.bmheviz.hu)<br />
14
KIRÁNDULÓ BETÖRÕK<br />
Nem a Keresztes Nõvérek<br />
vendége leszek a házban, mint<br />
Szabó Lõrinc volt 1949-ben,<br />
a bejárat melletti emléktábla<br />
szerint. Szép verseket írt<br />
fizetségként a költõ, én – idõt<br />
alig álló – újságcikkel<br />
honorálom a beszélgetést.<br />
Az egykori Szent József-otthon<br />
ma rendõrõrs Hévízen,<br />
a parancsnok<br />
dr. Vajda Gábor õrnagy.<br />
Bevezetésként azt tudakolom, mit illik ismerni<br />
az ország más vidékén szolgáló rendõröknek<br />
a hévízi õrsrõl.<br />
– Az õrsprogram keretében, 1994 májusában<br />
hozták létre – mondta a fiatal parancsnok.<br />
– Az akkori kollégák – körzeti megbízottak,<br />
ügyeletes tiszthelyettesek, egy közrendvédelmi<br />
csoport beosztottai – összesen<br />
huszonegyen voltak. Hévíz mellett még tíz<br />
település közbiztonságát is felügyelték.<br />
Öt éve vagyok itt õrsparancsnok. 1994-ben<br />
végeztem a Rendõrtiszti Fõiskolát, majd azt<br />
követõen a jogi egyetemet. Azóta sok víz lefolyt<br />
a hévízi tóból is. Amíg a kilencvenes<br />
években még gyakori volt a nagy értékû gépkocsik<br />
lopása, mostanában ilyesmi ritkábban<br />
fordul elõ.<br />
– Úgy tudom, Hévíz az ország egyik legtehetõsebb<br />
városa. Idecsalja a bûnözõket ez a<br />
jómód?<br />
– Mint általában a turizmusból és a külföl-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
RENDÕR<br />
Tizenöt rendõr<br />
a vendégáradatban<br />
Biztonságot nyújt az iskolánál a rendõri jelenlét és a jármûvek szükség szerinti leállítása<br />
diekbõl élõ üdülõhelyek, ez a település is<br />
csábítja a bûnelkövetõket. Például a Balatonnál<br />
inkább csak szezonálisan, itt egész<br />
évben könnyû zsákmányra számítanak. Tudjuk,<br />
mikor, merre házalnak az úgynevezett<br />
álpostások és álrendõrök, mely idõszak kedvez<br />
a strandlopásoknak. A helyiek védelmében<br />
mondom, hogy kifejezetten az utazó-bûnözés<br />
a jellemzõ erre. Turistáknak, kirándulóknak<br />
álcázzák magukat a betörõk, a tolva-<br />
jok. De nem állíthatunk az illetékességi területünk<br />
bevezetõ útjaihoz egy-egy rendõrkollégát,<br />
hogy kiszûrje a nemkívánatos személyeket.<br />
Viszont mûködnek térfigyelõ kamerák,<br />
amelyre felhívjuk a hozzánk érkezõk figyelmét,<br />
így senkit sem érhet meglepetésszerûen.<br />
De a tisztességes vendégeket ez<br />
nem is zavarja.<br />
– Vannak partnerek, együttmûködõk, segítõk<br />
az áhított nyugalom megteremtésében?<br />
– Hogyne! Az önkormányzattal közösen a<br />
megelõzõ vagyonvédelemre, az áldozattá válás<br />
ismertetésére fordítunk megkülönböztetett<br />
figyelmet. Állják a nyomdaköltséget a<br />
közérdekû rendõrségi tájékoztatók elkészítéséhez,<br />
és idõnként lakossági fórumokat szerveznek,<br />
amelyeken a legfontosabb bûnmegelõzési<br />
lehetõségekre felhívhatjuk az érdeklõdõ<br />
résztvevõk figyelmét. Mert a legjobb<br />
bûntény a mi szempontunkból, amely meg<br />
sem történik.<br />
– Rengeteg itt a külföldi. Milyen bûncselekményeket<br />
követnek el az õ sérelmükre?<br />
– Éves szinten egymillió 200 ezer vendégéjszakát<br />
regisztrálnak. Egyre hatékonyabb<br />
az autók védelme, sok az azonosító<br />
jelük, ezért nehéz a tolvajnak túladni raj-<br />
Reggeli csúcsforgalom Hévízen. Ilyenkor<br />
nehezen lehet átkelni a túloldalra<br />
15
Dr. Vajda Gábor õrnagy: Kevesen vagyunk.<br />
Átgondolt szolgálatszervezés és a rendõri<br />
munka szeretete kell<br />
a mindennapok feladataihoz<br />
tuk. Viszont a betörések és a besurranásos<br />
lopások száma emelkedett. Elsõsorban<br />
olyan idõs, külföldi vendégek szálláshelyeire<br />
hatolnak be, akik óvatlanok, mert hazájukban<br />
nem kell tartani az efféle bûnözéstõl.<br />
Több alkalommal fogunk tolvajokat a<br />
tófürdõben. Az õrizetlenül hagyott értéktárgyakra,<br />
rádiókra, mobiltelefonokra,<br />
pénztárcákra hamar lecsapnak az idelátogató<br />
tolvajok.<br />
– Történt olyan súlyos bûncselekmény mostanában,<br />
ami felkavarta a kedélyeket?<br />
– Szerencsére tíz éve nem volt olyan erõszakos<br />
bûncselekmény, mint például a fegyveres<br />
rablás vagy az emberölés. Minimális a<br />
garázdaság és a testi sértés is. Azt nem mondom,<br />
elcsattan idõnként néhány kéretlen pofon,<br />
de súlyosabb következmények nélkül<br />
megbékélnek a vitázók.<br />
– Hány rendõrnek köszönheti a több ezer<br />
helyi lakos és az itt pihenõ sok külföldi a bûnesetek<br />
megelõzését, felderítését?<br />
– Jelenleg mindössze tizenöt fõ az állomány.<br />
Az iskolakezdés óta a tanintézeteknél<br />
is reggel és délután egy-egy kollégánk irányítja<br />
a forgalmat. Rendõri jelenlétünk arra<br />
ösztönzi a gyerekeket és a kísérõ szülõket,<br />
hogy ne keresztbe-kasul, hanem a kijelölt<br />
gyalogátkelõn közlekedjenek. Ha ez mindenütt<br />
jó szokásukká válik, országszerte kevesebb<br />
lesz a közlekedési baleset.<br />
Munkánk sokasodásának másik oka, hogy<br />
a balatoni nyári szezon után még többen érkeznek<br />
az egész évben nyitva tartó gyógyfürdõhelyre.<br />
Természetesen a zavarosban halászók<br />
sem maradnak távol. Ám jó, ha tudják,<br />
minden tõlünk telhetõt megteszünk, hogy keresztülhúzzuk<br />
számításaikat. TAKÁCS I.<br />
A SZERZÕ FELVÉTELEI<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
A tisztességes polgárok nem veszik zaklatásnak,<br />
ha szúrópróbaszerûen igazoltatják õket<br />
RENDÕR<br />
Jó minõségû képeket továbbítanak a térfigyelõ<br />
kamerák. Üzemeltetésük csökkenti a bûnözést<br />
Menetre kész a csíkos szolgálati autó. Györei<br />
Zsolt fõtörzsõrmester a járõrparancsnok, tizenhat<br />
éve szolgál. Társa, Varga Zoltán törzsõrmester<br />
öt éve rendõr. Feladatra indulnak,<br />
de még van néhány percük számomra. A fõtörzs<br />
legemlékezetesebb eseményként azt<br />
mesélte el, amikor kis híján elgázolták.<br />
– Egy ittasan rodeózó autósra hívták fel a figyelmünket.<br />
Amikor a helyszín közelébe értünk,<br />
a Lada sofõrje csikorogtatva, porfelhõt<br />
kavarva, embereket veszélyeztetve produkálta<br />
magát. Észrevette a kék csíkos kocsinkat, leoltotta<br />
a tompított fényszórókat, és felénk hajtott.<br />
Rúdlámpával köröztem, hogy álljon meg,<br />
de még nagyobb gázt adott, és egyenesen felénk<br />
száguldott. Az utolsó pillanatban félreugrottam,<br />
megbillentem, és ahogy a karommal<br />
kalimpáltam, a lámpámmal – akaratom<br />
ellenére – bevertem a szélvédõjét. Kénytelen<br />
volt lassítani.<br />
Ekkor a járõrök a kocsijukba ugrottak, és rövid<br />
üldözés után sikerült megállítani a részeg<br />
ámokfutót. Közúti veszélyeztetés bûntette,<br />
hivatalos személy elleni erõszak és ittas jármûvezetés<br />
vétsége miatt ítélték el a delikvenst.<br />
Varga Zoltán arca bedagadt, ha visszatérnek<br />
a házkutatásból, szájsebész várja egy beletört<br />
foggyökér miatt. Nem lesz kellemes<br />
program! De most menni kell, kevesen vannak.<br />
Furcsa kiejtéssel azért elmesélte, hogy<br />
a 71-es úton kerékpárost igazoltatott társával.<br />
Az keltette fel érdeklõdésüket, hogy a<br />
bringás öltözéke egyáltalán nem szokványos<br />
kerékpározó benyomását keltette. Szimatuk<br />
nem csalt, hiszen a német férfit körözte<br />
az Interpol. Elmondása szerint pedig<br />
épp azért ült át a kényelmes autó helyett<br />
egy drótszamár nyergébe, hogy elkerülje a<br />
feltûnést. T. I.<br />
16
Kormánymegállapodás szentesítette 2004<br />
decemberében a fejlesztést. A magyar fõvárosban<br />
aláírt egyezmény arról szólt, hogy<br />
Letenye és Muracsány között autópályahíddal<br />
kötik össze a horvát és a magyar autósztrádákat.<br />
A terveket az UVATERV Zrt.<br />
nevû magyar cég készítette, a kivitelezést a<br />
HIDROELEKTRA horvát partner végezte.<br />
A Zrínyi híd két 15 méter széles forgalmi<br />
sávból áll, a kettõt 80 centiméter választja<br />
el egymástól. Két-két egyirányú pályatest,<br />
egy-egy leállósáv és gyalogút van rajtuk.<br />
Az elsõ kapavágást követõen tizenöt hónap<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
RENDÕR<br />
HORVÁT ÉS MAGYAR RENDÕRÖK KÖZÖS SZOLGÁLATI HELYEN<br />
Híd a határon<br />
Még a régi Mura-hídon zajlott<br />
a forgalom október 22-én.<br />
A kétszer egy sávon személykocsik,<br />
teherautók araszoltak<br />
a határon át.<br />
Az idõ vasfoga megette a hidat,<br />
felújítani még lehet, szélesíteni<br />
nem. De az érdeklõdés már<br />
az új hídnak szólt. A csinosítás<br />
utolsó mozzanatait láthatták<br />
az avatásra meghívott vendégek,<br />
a tervezõk, a kivitelezõk.<br />
Horvát zenekar játszotta az ünnepségen<br />
a két nemzet himnuszát<br />
A vám- és pénzügyõrség országos parancsnoka,<br />
dr. Nagy János vezérõrnagy üzemeltetésre átvette a határátkelõhelyet<br />
Kõvágó Károly alezredes, kirendeltségvezetõ<br />
dr. Tiborcz János dandártábornoknak,<br />
Zala megye rendõrfõkapitányának (civilben) bemutatta az átkelõhelyet<br />
17
Autópálya vezet 500 kilométeren át Budapesttõl az Adriáig<br />
Korszerû technika segíti az ellenõrzést a schengeni külsõ határon<br />
A szigetvári hõs, Zrínyi nevét viseli a 216 méter hosszú Mura-híd<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
RENDÕR<br />
elteltével átívelt a folyón a Zrínyi nevét viselõ<br />
híd, és elkészült Letenyén az új határátkelõ<br />
is. Ez utóbbit könnyûszerkezetû elemekbõl<br />
állították össze, hiszen a jövõbe látók<br />
remélik, néhány év múlva elbonthatják.<br />
Azután vám- és útlevélvizsgálat, megállás<br />
nélkül roboghatunk át a Mura felett.<br />
Márkus György fõtörzszászlóssal és<br />
Szakony György fõtörzsõrmesterrel bejártuk<br />
a szolgálati helyeket. „Nem is olyan régen<br />
csak szántóföld meg töltés volt itt, most<br />
meg kész a híd és az átkelõ.” Ezt Márkus<br />
fõtörzszászlós mondta. „Holnap este már az<br />
új helyen lépek szolgálatba. Ott külön sáv<br />
lesz az uniós buszoknak, ezzel is gyorsabb<br />
lehet az áthaladás” – tette hozzá Szakony<br />
fõtörzsõrmester, ügyeletes-helyettes. „Nem<br />
volt könnyû dolgunk, az építkezés éjjelnappal<br />
folyt, akárcsak a Mura. Nagyon sokan<br />
dolgoztak a hídon. Folyamatosan járõröztünk,<br />
a schengeni külsõ határon megkövetelik<br />
az alapos ellenõrzést. Egy horvátok<br />
által írt lista alapján kontrolláltuk, jogosan<br />
tartózkodnak-e a munkások az építkezésen.”<br />
Gresa Balázs zászlós emlékezett ezekkel<br />
a mondatokkal a közelmúltra.<br />
Kõvágó Károly alezredes, a határrendészeti<br />
kirendeltség vezetõje az átadás elõtt<br />
azt mondta, egy nyári szombaton néha 70<br />
ezernél is több úti okmányt kellett ellenõrizni.<br />
A vámosok és az útlevélkezelõk megfeszített<br />
tempóban dolgoztak, mégis elõfordult<br />
várakozás. Az utazókat nem érdekelte,<br />
hogy keskeny a híd, tempósabban igyekeztek<br />
volna tovább. És a Murán túl, a horvát<br />
fülkéknél újra meg kellett állni mindenkinek.<br />
Az új szolgálati helyen – magyar oldalon<br />
– egymás mellett dolgoznak a két ország<br />
vámosai és határrendészei. A régi hidat<br />
és átkelõt a teherforgalom számára tartják<br />
fenn.<br />
TAKÁCS ISTVÁN<br />
A SZERZÕ FELVÉTELEI<br />
18
A Nagykanizsát Zalaegerszeggel összekötõ<br />
fõútról lekanyarodva két német juhász társaságában<br />
vár Tislér Zoltán törzszászlós. Saját<br />
kaszálóján-legelõjén kutyakiképzésre alkalmas<br />
tanpályát épít.<br />
– A Zala Megyei Rendõr-fõkapitányságon<br />
megizmosodni látszik a kutyás szolgálat –<br />
mondja. – Ehhez szeretnék hozzájárulni a<br />
magam módján. Ez a kaszáló alkalmas az<br />
ebek képzésére, ezért itt elöljáróim egyetértésével<br />
és a helyi önkormányzat beleegyezésével<br />
rendõrkutyákat tanítunk, gyakoroltatunk.<br />
– Van központi képzés Dunakeszin. Menynyiben<br />
ad mást, többet a résztvevõknek az itteni<br />
gyakorlási lehetõség?<br />
– Nem konkurensei, inkább kiegészítõi leszünk<br />
az említett intézménynek. Igyekszünk<br />
életszerûek lenni. Négylábú társainknak<br />
megtanítani például a palánk mellett a különbözõ<br />
kerítések leküzdését, vagy egy igazi falusi<br />
kocsmában a forró nyomos üldözést.<br />
– Hallhatok egy példát kutyás elfogásra?<br />
– Egy betörõt sikerült nyakon csípni – emlékszik<br />
a hat önkormányzat területén illetékes<br />
körzeti megbízott. – Láttam, a delikvens keresi<br />
a szökés lehetõségét. Mondtam neki:<br />
„Na, idefigyeljen, ha elfut, maga után eresztem<br />
a kutyát.” „Dehogy futok, fõnök, csak a<br />
kutyát ne!” Megbilincseltem, szó nélkül beült<br />
az autóba. Hátra-hátrasandított, amikor a kapitánysághoz<br />
értünk, megkérdezte, hol a kutya.<br />
„Otthon, a kertben. Nem hoztam magammal,<br />
mert nagyon melege lenne.”<br />
– Alaposan ráijesztett. Ráadásul ezek nem<br />
valamiféle elkényelmesedett jószágok, nemdebár?<br />
– Folyamatosan részt veszünk versenyeken,<br />
2000 óta az élvonalban vagyunk. Nyomkövetésben<br />
és elfogásban pedig az idén elnyertük<br />
az országos bajnoki címet. A kedvencem,<br />
Lexi évekkel ezelõtt elhunyt, kölyke,<br />
Maxi is beváltja a hozzá fûzött reményeket.<br />
Tereferélés közben felértünk a hegyre, ahol<br />
szárnyalhat a fafaragó rendõr képzelete. Sza-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
badidejét megosztja a szõlõtõkék és a kivágott<br />
rönkök között. Vésõk, fakalapácsok várják,<br />
hogy segítségükkel kiszabadítsa a fába<br />
szorult lényeket. A szobroknak ugyanis lelkük<br />
van. Amerre ballagunk, a pincék között<br />
vezetõ földutat fafaragások kísérik. Zömmel<br />
Tislér Zoltán munkái.<br />
– Édesapám ács volt, ezért áll hozzám közel<br />
a fa életében és holtában is. Elsõ próbálkozásom<br />
egy bölcsõ volt, avatott mestertõl<br />
lestem el készítésének titkait. Sok itt az elszáradt,<br />
kivágott fa. Késõbb szobrokkal próbál-<br />
RENDÕR<br />
LEXI, MAXI MEG A TÖBBIEK<br />
Boszorkány a fatörzsben<br />
Jószerivel csak a környékbeliek<br />
tudják, hová rakta le a teremtõ<br />
Fûzvölgyet, a Zalai-dombságon<br />
az apró falvak egyikét. Csodaszép<br />
vidék, ahol egy sokoldalú körzeti<br />
megbízott él, szolgál, alkot.<br />
Tislér Zoltán törzszászlós és a négylábú társak<br />
Meglátni és kivésni a farönkbõl a szobrot<br />
– ez a mûvészet<br />
koztam, egyre lelkesebben. Egy ismerõs kissrác<br />
– miközben egy rönköt nézett – azt<br />
mondta nekem: „Zoli bácsi, ebben a tuskóban<br />
boszorkány van.”<br />
– És volt?<br />
– Néztem, néztem, de nem láttam a banyát.<br />
Másnap megint szemügyre vettem, és láss<br />
csodát, tényleg benne volt. Vésõt, fakalapácsot<br />
fogtam, és lefaragtam a felesleges részeket.<br />
Hiszen egy kõtömbben is benne rejlik a<br />
szobor, csak meg kell látni és kiszabadítani.<br />
– Hallottam, alkotómûhely is mûködik a<br />
szõlõhegyen.<br />
– Itt születtem, itt élek, hobbim a szõlõtermesztés,<br />
a borászat és természetesen a fafaragás.<br />
Arra gondoltam – még évekkel ezelõtt –,<br />
hogy rendezzünk hagyományteremtõ mûvészeti<br />
heteket. Itthonról és külhonból is hívunk<br />
magyar anyanyelvû kovácsokat, bõrösöket,<br />
fafaragókat. Ezeken az összejöveteleken elbeszélgetünk,<br />
festünk, faragunk, kovácsolunk,<br />
és nem vetjük meg a kulináris élvezeteket<br />
sem. A meghívott mûvészek az önkormányzatnak<br />
és a vendéglátó szõlõsgazdáknak<br />
ajándékozzák munkáikat. Hírünket viszik a<br />
környezõ országokba.<br />
Szöveg és kép: TAKÁCS ISTVÁN<br />
19
A megrendelõnek – elmondása szerint –<br />
idõre elvégzendõ földmunkálatai voltak,<br />
ezért kellemes gesztusnak vette a kölcsöngépet.<br />
– Így akartunk segíteni – mondta Katona<br />
Lajos, a Huntraco gazdasági igazgatója. – Felajánlottunk<br />
egy bemutatókon használt azonos<br />
típusú gépet arra az idõre, ameddig leszállítjuk<br />
az újat.<br />
Trélert küldött a vevõ, hogy Baranyából<br />
Nógrád megyébe fuvarozza a lánctalpast,<br />
amely egyetlen markolással köbméternyit<br />
emelhet ki a földbõl. A monstrumot a Balassagyarmat<br />
melletti Nyírjesben helyezték<br />
el bekerített telephelyen. Néhány nap<br />
múlva a gépkezelõ már sem az õrt, sem pedig<br />
a munkagépet nem találta. Nosza, rohant<br />
a rendõrkapitányságra feljelentést<br />
tenni, hiszen ötvenmilliónak kelt lába<br />
lánctalpakon.<br />
– A schengeni körözési rendszer kitágította<br />
a világot – mondta Döme Zsolt õrnagy, a<br />
bûnügyi osztály vezetõje Balassagyarmaton,<br />
amikor az esetrõl kérdeztem. – Kiadtuk a<br />
nemzetközi körözést. Rendõreink idehaza ellenõrizték<br />
a hasonló földmunkagépek azonosító<br />
jelzéseit, de nem jutottunk elõbbre. Illet-<br />
RENDÕR 2008/6.<br />
ve egyre több jel azt sugallta, talán külföldre<br />
vitték a munkagépet.<br />
A schengeni belsõ határellenõrzés és a határregisztráció<br />
megszûnése óta nincs nyoma<br />
annak, kik, mikor, milyen jármûvel hagyták<br />
el az országot. Valószínû, hogy a döglött ak-<br />
RENDÕR<br />
SEGÍTETT MURPHY TÖRVÉNYE<br />
Köddé vált lánctalpas<br />
Új földmunkagépet rendelt a Huntraco Zrt.-tõl egyik ügyfele.<br />
A monstrum ára áfával félszáz millió forint. Szinte megállás nélkül termelnie<br />
kell egy ilyen masinának, hogy behozza az árát.<br />
Egy jóval olcsóbb személyautóra is várni kell néhány hetet,<br />
ezért nem volt meglepõ a Caterpillar átadásának jelzett csúszása.<br />
Katona Lajos gazdasági igazgató:<br />
Segítõkészek voltak<br />
a balassagyarmati rendõrök<br />
Döme Zsolt õrnagy: A közös kapcsolattartási<br />
szolgálati helyen keresztül<br />
értesítettük a szlovák kollégákat<br />
Lefoglalták és Szlovákiából hazaszállították<br />
az 50 milliós munkagépet<br />
tákat szaporították volna az eset dokumentációi,<br />
ha nem szól közbe Murphy törvénye.<br />
Amely, mint tudjuk, kimondja, hogy ami elromolhat,<br />
az egyszer el is romlik.<br />
Szlovákiából megkeresték a Huntracót,<br />
hogy meghibásodott egy földmunkagépük. A<br />
gondos márkaszerviz szakembereket küldött<br />
a helyszínre, nézzék meg, milyen alkatrészre<br />
lesz szükség.<br />
Igen ám! De az azonosító jelek arra utaltak,<br />
ezt a Caterpillart körözik hetedhét határon át.<br />
A szerelõk fotókat készítettek, felvették az alkatrészrendelést,<br />
és jelezték munkaadójuknak:<br />
megtalálták a köddé vált lánctalpast.<br />
A kölcsöngép gazdái értesítették a rendõrséget,<br />
megvan, amit kerestek. Döme õrnagyék<br />
a közös kapcsolattartási szolgálati hely<br />
magyar és szlovák rendõrein keresztül felvették<br />
a kapcsolatot a párkányi és a lévai kapitánysággal.<br />
Miután szakavatott szerelõk<br />
megállapították, semmi kétség a gép magyarországi<br />
tulajdonjoga felõl, lefoglalták és hazaszállították.<br />
Az a jóhiszemû szlovák vevõ<br />
pedig – aki állítólag húszmillióért megvette a<br />
lánctalpast – futhat a pénze után.<br />
T. I.<br />
A SZERZÕ FELVÉTELEI<br />
20