A szoba felôl éles csattanás, majd dühödt morgás hallatszott.Felálltam és körülnéztem. A konyha berendezésébôl szintesemmi sem maradt. Mindent a korábbi szemét és az összetörtbútorok megégett, kormos törmeléke borított. Egyedül a falikúttûnt olyannak, mint azelôtt; kongó hangot hallatva, egykedvûencsöpögött bele a víz.A kettérepedt bejárati ajtó mögül Ketz tántorgott elô. A girhessrác tekintetében ezüstös féregként tekergett a hernyó démon.– Ezért most… – hörögte – megfizetsz!A jobbegyenes, amivel a szobából kifelé nyomuló haverjaiölébe küldtem, szerintem mintaszerû volt. Ha Gitta is láthattavolna…– Pu… pucolás! – kiáltotta Szürke, és a küszöbön át az udvarralökött. – A kábító gris-gris… Nem t… találtam erôsebbet.Futottunk. A sötétben csupán a csizmám talpán át éreztem ajárólapokat. A szoknyámba és horgolt kendômbe tüskés gallyakakadtak. Mögöttünk Bronz üvöltött:– Kapjuk el! A vérét akarom!Akármilyen vén csotrogány is volt, a Barkas most elsô pöccreindult.– Fordulj m… meg! – körözött a kezével Szürke, miután bevágódottaz anyósülésre. – Gye… gyerünk, fordulj m… már!A gázpedálra tapostam, és vadul tekerni kezdtem a kormányt.Egyetlen fényszórónk félkörívet hasított az éjszakába. A túlsóoldalon a bal elsô kerék felkapott a járdára, majd szinte azonnalle is pattant róla. Végre a megfelelô irányba tartottunk. Ráhajoltama kormányra, hogy Szürke ne takarja a házat, mert mégegyszer, utoljára látni akartam. A négy démon épp ekkor rontottki a kertbôl.– G… gázt! – sikoltotta Szürke magából kikelve.– Nyugi! – csitítottam. – Már nem érhetnek utol.A járgány traktorhangon, a repedezett aszfalt gödrein megmegugorva,egyre gyorsulva száguldott velünk. Mire az Attila útrakanyarodtunk, már Szürke sem hisztériázott.26
– Elôször is… – szólaltam meg – …kösz!– O… oké! – legyintett az ex-hernyós, aki talán kezdte viszszanyerniaz arcszínét: legalábbis a mûszerfal fényei neonzöldrefestették a bôrét.– Másodszor viszont… – folytattam. – Mi a fenét keresel teitt? És fôleg: hogy találtál rám?– N… nem volt nehéz – Szürke a dzsekije zsebébe nyúlt, éskét csokiszeletet húzott elô. – Sokkal j… jobban ismerlek, mintg… gondolnád.– Ennek most örülnöm kéne? – húztam el a szám.– A l… lényeg, hogy nem sok hely v… van a Városban, ahováLilith menne, mikor épp ki van b… bukva – nevetett megmentôm,és kérdô tekintettel kínálta felém az egyik csokit.Már majdnem érte nyúltam, mikor a szemem sarkából valaminagy, hengeres dolgot pillantottam meg, épp az úttest közepén.Sikerült félrerántanom a kormányt, de a lökhárító bal vége ígyis elkapta, és irtózatos csattanással a járda mellett parkoló autókegyikének vágta azt. A zajra hirtelen megelevenedtek az árnyak: akerítések tövébôl és kivilágítatlan épületek rég betört ablakaibólvagy tucatnyi incubus, succubus és más, szórakozásra vágyó fattyúrohant elô, s állapította meg csalódottan, hogy az út közepérecsapdának kitett kuka nem állított meg minket.– Azt hiszem, jobb lesz, ha mindkét kezemet a kormányontartom – mondtam, szomorú pillantást vetve a csokira.– S… sebaj, nem csak életet t… tudok menteni – nevetettrám Szürke, majd kibontotta és a szám elé tartotta a csemegét.A szitu kissé fura volt, a csoki viszont mogyorós, úgyhogy beleharaptam.– Téhheg é’dekee’ne, hohhan dutta’ me’, ho’ hó’ ta’álsz –próbáltam erôltetni a beszélgetést, ami azonban a vezetéssel ésrágással együtt túl emberpróbáló feladatnak tûnt. SzerencséreSzürke így is értette, mit halandzsázok.– Mikor eljöttél a csillagvizsgálóból, Slomó Silver Ivyt és engemküldött utánad.27
- Page 2 and 3: Böszörményi Gyula3... 2... 1...m
- Page 4 and 5: fényébôl - miután a rácsok meg
- Page 6 and 7: akarnak csapni, mert azt remélik,
- Page 8 and 9: vaslándzsás kerítését világí
- Page 10 and 11: A három utolsó szót már a letek
- Page 12 and 13: Csak mikor a Margit hídra értem,
- Page 14 and 15: elkezdett lefelé vándorolni. Pró
- Page 16 and 17: - Exi ab seo! - ordítottam, miköz
- Page 18 and 19: Milyen békés, gyönyörû idôsza
- Page 20: - Tehát Enoch könyvet írt az ang
- Page 23: A két Exire, amit korábban siker
- Page 27 and 28: - Tucatjával állnak az utak ment
- Page 29 and 30: NyolcKörbe-körbe súrlódó, halk
- Page 31 and 32: S aztán sokáig nem történt semm
- Page 33 and 34: valahonnan a Lovas Áruház kiéget
- Page 35 and 36: ***Harmadik napja dekkoltunk Kôbá
- Page 37 and 38: gazzal felvert, mocsokkal borított
- Page 39 and 40: A harmadik nap reggelén azonban m
- Page 41 and 42: MEK SZOBRÁNÁL! FIGYELEM, FIGYELEM
- Page 43 and 44: Az apagék tömege összezárult el
- Page 45 and 46: - Megérkeztünk! - lépett a plat
- Page 47 and 48: - Jöjjön, kedves, és egyen valam
- Page 49 and 50: hogy gruftikat rejtegetünk a Mened
- Page 51 and 52: monok ellen, és az egyszerû ima e
- Page 53: hokedlin kuporgott, s a fejét leha