ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
közel háromnegyede (több mint 6 millió ember) segítette pénzbeni vagy<br />
természetbeni támogatásokkal a rászoruló magánszemélyeket és a különbözô<br />
civil szervezeteket, egyházakat, állami, önkormányzati intézményeket.<br />
Ezek az adatok azt látszanak bizonyítani, hogy a jótékonysági késztetések<br />
erôsebbek voltak, mint azok a gátló tényezôk, amelyek részben a gazdasági<br />
nehézségekkel, részben a társadalmi-politikai átalakulásból fakadó bizonytalanságokkal<br />
összefüggésben alakultak ki. A többség maga is megszenvedte<br />
a kilencvenes évek elsô felének gazdasági válságát, a szerkezetváltást,<br />
a teljes foglalkoztatottság, s vele az egzisztenciális biztonság eltûnését, a<br />
korábbi értékrend és normarendszer megkérdôjelezôdését. „Elszabadultak”<br />
az egyenlôtlenségek (Ferge, 2000), „a társadalomban egyfajta polarizálódási<br />
folyamat zajlott le: (…) összességében növekedett a szegénység és a<br />
gazdagság aránya is, miközben a jövedelmi középosztályok aránya viszont<br />
csökkent.” (Tóth István György, 2005, 145. old.) A szegénység a szó szoros<br />
értelmében láthatóvá vált, s párhuzamosan megszaporodtak azok a civil<br />
szervezôdések, alapítványok, egyházi szociális intézmények is, amelyek a<br />
rászorultak segítésére vállalkoztak, és ehhez kérték – a jelek szerint sikerrel<br />
– az adományozók hozzájárulását.<br />
Hasonlóan jól érzékelhetô, minden potenciális támogató számára nyilvánvaló<br />
problémák jelentkeztek a (többségükben állami) oktatási, kulturális<br />
és egészségügyi intézmények mûködtetésében, sôt, még a település-üzemeltetésben<br />
és a közbiztonság fenntartásában is. A mûködési gondokkal<br />
küszködô állami intézmények (különösen helyi szinten) egyre gyakrabban<br />
folyamodtak segítségért a lakossághoz, azon belül is elsôsorban a szolgáltatásaikat<br />
igénybe vevôkhöz. Ugyanakkor az is egyre inkább a hétköznapok<br />
részévé vált, hogy az adománygyûjtôk új ötletek, innovatív programok<br />
megvalósításhoz, magasabb minôségû vagy új típusú szolgáltatások elindításához<br />
kerestek partnereket.<br />
Az adataink azt mutatják, hogy jelentôsen bôvült azoknak a köre, akiknél<br />
a segítôkészség és/vagy a felelôsségérzet felülkerekedett a személyes<br />
18. ábra<br />
Az adományozók megoszlása az adomány típusa szerint, 1993, 2004<br />
1993<br />
40,9<br />
21,7<br />
37,4<br />
2004<br />
35,8<br />
11,4<br />
52,8<br />
0% 20% 40% 60% 80% 100%<br />
Csak pénzadomány Csak természetbeni adomány Mindkettô<br />
81