ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
összege ötszörösére (reálértékben 40 százalékkal) nôtt. Ennek alapján okkal<br />
feltételezhetjük, hogy a lakossági adományok teljes összege, valamint az<br />
adományozók száma is emelkedett. Kézenfekvônek látszik ugyanis, hogy a<br />
bôvülô civil szféra lakossági támogatottsága nem az egyéb típusú adományok<br />
rovására növekedett meg. Természetesen nem zárható ki, hogy a<br />
mind több kéréssel és mind változatosabb formákban ostromolt, de korlátozott<br />
anyagi lehetôségekkel bíró potenciális adományozók esetenként választani<br />
kényszerülnek. 24 Valószínû azonban, hogy ilyenkor inkább az azonos<br />
típusú adományok címzettjei és nem a különbözô adományozási módok<br />
között választanak. Például az egészségügyi és a környezetvédelmi alapítványtól<br />
érkezô támogatási kérelem valószínûleg „versenyben” van egymással,<br />
de aligha befolyásolja azt, hogy a kérelem címzettje ad-e pénzt a<br />
koldusnak, jegyet vált-e az árvízkárosultakat támogató jótékonysági koncertre,<br />
vesz-e tombolajegyet az iskolai rendezvényen, küld-e karácsonykor<br />
játékot vagy élelmiszereket a rászoruló családoknak.<br />
Jóval bonyolultabb, nehezebben megválaszolható az a kérdés, hogy az<br />
SzJA 1% felajánlásának a lehetôsége milyen hatással van az adományozási<br />
hajlandóságra. Az új támogatási forma bevezetésekor számos szakértô és<br />
gyakorlati szakember attól tartott, hogy az 1%-os nyilatkozattal az adófizetôk<br />
egy része „letudottnak” fogja tekinteni a civil szervezetek támogatását<br />
(Gerencsér, 1999; Mészáros–Sebestény, 1997). Ennek a veszélyét nehéz lenne<br />
tagadni. Ugyanakkor az is elképzelhetô, hogy az 1%-ok megszerzése érdekében<br />
intenzíven kampányoló, az elért eredményeikrôl rendszeresen beszámoló<br />
civil szervezeteknek sikerül oly mértékben megnyerni támogatóik<br />
bizalmát és jóindulatát, hogy azok nemcsak adófizetôként, hanem adományozóként<br />
is hajlandók legyenek részt vállalni a programok finanszírozásából.<br />
Az 1%-os kampányok jóvoltából szerzett ismertség és jóhír nem is csak<br />
a közvetlenül érintett, hanem más nonprofit szervezetek adománygyûjtési<br />
akcióit is sikeresebbé teheti. Mindezeket (valamint a fent már idézett statisztikai<br />
adatokat is) figyelembe véve megkockáztathatjuk azt a hipotézist,<br />
hogy az 1%-os felajánlások és az adományozási hajlandóság között pozitív a<br />
korreláció; aki adófizetôként támogatja a nonprofit szervezeteket, az saját<br />
pénzébôl is nagyobb valószínûséggel hajlandó a jótékonykodásra.<br />
Összefoglalva és általánosítva: azt feltételezzük, hogy a nonprofit szektor<br />
fejlôdése és a civil szervezetek támogatásszerzési erôfeszítései érzékelhetô mértékben<br />
befolyásolták a lakossági adományok alakulását. Szerepet játszottak<br />
azok növekedésében, és hozzájárultak a belsô szerkezet lassú változásához.<br />
Ugyanakkor nem látszik valószínûnek, hogy számottevôen változott volna<br />
az adományozók társadalmi-demográfiai összetétele. Az 1993-as kutatás ezzel<br />
kapcsolatban a következô megállapításokra jutott. „A jótékonysági ma-<br />
24 Az is elôfordulhat, hogy zaklatásként élik meg a túl sok megkeresést, és védekezésül<br />
bezárkóznak, gondolkodás nélkül minden kérést elutasítanak.<br />
76