ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
ÃNKÃNTESSÃG, JÃTÃKONYSÃG, TÃRSADALMI INTEGRÃCIÃ - MEK
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ti társadalmakban pl. a bizalom alapvetô volt a közösségek személyes kapcsolatrendszerének<br />
mûködéséhez. A bizalomnak ez a formája a mai közösségekben<br />
már nem létezik, mert a bizalom szubjektívvé, átpszichologizálttá<br />
vált (Luhman 2000).<br />
A modern élet váratlan struktúrák és változó kondíciók tömege. A mai<br />
nagy, globalizált társadalmi rendszerekben a bizonyosság (tapasztalat arról,<br />
hogy a rendszerek mûködnek) és a bizalom egyaránt fontos tényezô. Ha<br />
nincs bizonyosság, a társadalom tagjai elidegenednek egymástól, a kiilleszkedés<br />
(exclusion) nagy méreteket ölt. Ha nincs bizalom, akkor az egyén személyes<br />
tapasztalása, cselekvései átkerülnek a magánéletbe, a környezet és az<br />
együttmûködések elenyészô szerephez jutnak.<br />
Az információs társadalom legnagyobb kihívása az, hogy képes-e a társadalmi<br />
tôke felhalmozott eredményeinek megújítására. Manuel Castells<br />
A hálózati társadalom kialakulása c. munkájában kifejti, hogy a modern<br />
társadalmak egységévé a hálózat vált, nem az egyén, vagy az állam. E hálózatok<br />
fejlôdését az adott társadalom kultúrája, minôségét az adott állami,<br />
politikai környezet adja. Castells fejlesztô államnak nevezi azt a közeget,<br />
amelyben az állam a hálózatok épülését elôsegíti, hozzájárulva ezzel nem<br />
csak a hálózatok, de a társadalmi tôke fejlôdéséhez is.<br />
A fejlett társadalmi tôkével rendelkezô társadalmakban a kapcsolatok<br />
fôként horizontálisan és nem vertikálisan szervezôdnek. A horizontális<br />
szervezôdések pedig növelik a termelékenységet, redukálják a gazdasági élet<br />
költségeit.<br />
Összefoglalva elmondható tehát, hogy az önkéntesség rendszerváltás utáni<br />
magyarországi története az állam és a civil szervezetek együttmûködésének a<br />
története. Eredményei mindenképpen figyelemreméltóak, ezek megtartása, illetve<br />
a továbblépés pedig közös cél kell legyen. A tanulmány következtetés fejezetében<br />
található javaslatok a fejlesztô állam és az együttmûködô civil szervezetek<br />
következô feladatainak artikulálásához kívánnak hozzájárulni.<br />
33