dolgozat - Pécsi Tudományegyetem
dolgozat - Pécsi Tudományegyetem
dolgozat - Pécsi Tudományegyetem
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
mélyebb szintje feltételezhető, amely az elme szükségszerű cselekvésmódjaként a képzetek<br />
létrehozásának háttérfeltétele. 144 Az empirikus én és képzeteinek háttere egy nem-empirikus,<br />
„abszolút szubjektum”: „[a]z abszolút szubjektum, az én ezzel szemben nem empirikus<br />
szemlélet révén adott, hanem az intellektuális szemlélet által tételezett. Az abszolút objektum,<br />
a nem-én vele szemben tételezett.” 145 Az empirikus tudatban az én és a nem-én a képzetekkel<br />
összefüggésben „mint megjelenítők [Vorstellendes] és megjelenítettek [Vorgestelltes] csak<br />
közvetetten léteznek”. 146 Itt tehát Fichte az elméleti megismeréstől független, tiszta ént és<br />
annak ellentétét tematizálja. Az abszolút megjelenítő szubjektumról nem alkothatunk<br />
képzetet, ahogyan egy olyan magában való (an sich) abszolút objektumról sem, amely minden<br />
képzettől független; ezekről sohasem rendelkezünk empirikus adottságokra, vagyis empirikus<br />
szemléletekre épülő tudással. A „független én” önmagára vonatkozó, az „én vagyok”-<br />
kijelentés által referált bizonyosságát nevezi Fichte intellektuális szemléletnek. 147 A nemérzéki,<br />
elementáris szubjektivitás tevékenysége a „tételezés”. E kifejezés Fichtétől ered,<br />
pontos jelentését azonban nem könnyű meghatároznunk, és maga Fichte sem adja bővebb<br />
magyarázatát. Nyilvánvalóan nem lehet azonos a „képzetalkotás” tevékenységével, hiszen az<br />
a tudat empirikus mozzanataihoz kötődik. Ugyanakkor nem lehet kapcsolatos a kauzalitással<br />
sem. A képzetalkotó-képesség és a képzetalkotás viszonyának elemzésekor ugyanis már e<br />
kategóriára támaszkodunk, holott a feladatunk épp annak igazolása lenne. Vagyis az igazolás<br />
körben forog. Fichte itt a szabadság tudatával próbál operálni, de végül a „tételezés”<br />
fogalmának kifejtő elemzésére nem vállalkozik.<br />
Aenesidemus egyik ellenvetése az volt Kanttal szemben, hogy ha el ismerjük is a<br />
kauzalitás elvének érvényességét, azt megelőzően, hogy igazoltuk volna, akkor sem biztos,<br />
hogy ennek a priori forrásaként csak és kizárólag az elme jöhetne szóba, mint a szintetikus<br />
ítéletek forrása. Először is semmi nem bizonyítja, hogy a szükségszerűség tudata az elméből<br />
ered. Másodszor, ha a Ding an sich világa ismeretlen, nem tudhatjuk, miként képes egyáltalán<br />
hatást kelteni bennünk. Harmadszor, az elme által megalapozott és garantált szükségszerűség<br />
levezetése éppoly megfoghatatlan, mint a Ding an Sich. 148<br />
Fichte erre a kritikára a<br />
144 Uo. 137. o.<br />
145 Uo. 138. o.<br />
146 Uo.<br />
147 Uo. 144. o.<br />
148 Uo. 140. skk. o.<br />
40