2006. évi 1. szám - Jura - Pécsi Tudományegyetem
2006. évi 1. szám - Jura - Pécsi Tudományegyetem
2006. évi 1. szám - Jura - Pécsi Tudományegyetem
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Pánovics Attila: A Nemzeti Civil Alapprogram mûködésének tapasztalatai<br />
99<br />
Pánovics Attila<br />
egyetemi tanársegéd<br />
A Nemzeti Civil<br />
Alapprogram mûködésének<br />
tapasztalatai<br />
A rendszerváltozást követõen, az alapvetõ jogszabályi<br />
háttér kiépülésének köszönhetõen Magyarországon<br />
rövid idõ alatt – elsõsorban a ’90-es évek<br />
elsõ felében – látványos növekedésnek indult a civil<br />
társadalom, melynek eredményeként mára mintegy<br />
60 000 intézményesült civil szervezetet tartanak nyilván<br />
a megyei bíróságok. A Központi Statisztikai Hivatal<br />
szerint ezek közül körülbelül 50 000 szervezet<br />
tekinthetõ ténylegesen mûködõnek. 1 A nonprofit statisztika<br />
a társas nonprofit szervezetek között tartja<br />
nyilván az egyesületeket, a szakszervezeteket, munkavállalói<br />
érdekképviseleteket, a szakmai munkáltatói<br />
érdekképviseleteket, köztestületeket, a közhasznú<br />
társaságokat és a nonprofit szervezetek intézményeit.<br />
Az alapítványok kategóriája alatt összevontan<br />
kezeli a magán- és a közalapítványokat. 2<br />
Az üzleti és az állami (önkormányzati) szféra melletti<br />
ún. harmadik szektor rendkívül fontos szerepet<br />
játszik a demokrácia megszilárdításában. Jelentõs<br />
gazdasági szerepvállalásuk mellett a civil szervezetek<br />
társadalomlélektani szempontból is nélkülözhetetlenek,<br />
hiszen keretet adnak a társadalmi<br />
önszervezõdés és az állampolgárok egyéniségének<br />
kiteljesedéséhez olyan tulajdonságok és értékek segítségével,<br />
mint a szolidaritás, az önkéntesség, a jótékonyság,<br />
vagy a mások iránt érzett felelõsség.<br />
A civil szektoron belül az évek során lezajlott egy<br />
erõs differenciálódás, melynek eredményeként a civil<br />
szervezeteknek alapvetõen két csoportja jött létre:<br />
egyrészt a „valódi” civil egyesületek és alapítványok,<br />
valamint az egyesületek szövetségei, másrészt<br />
pedig a közalapítványok, közhasznú társaságok<br />
és köztestületek. 3 Elõbbi csoport nagy száma ellenére<br />
csekély anyagi támogatásban részesült az állami<br />
és önkormányzati forrásokból, míg az utóbbiak,<br />
viszonylag alacsony számuk ellenére jelentõs forrásokhoz<br />
jutottak, és gazdaságilag igen erõssé váltak<br />
(a szektor 5,4%-át kitevõ arányukhoz képest az összbevétel<br />
40%-ával rendelkeztek 2000-ben). 4<br />
A civil szervezetek által elérhetõ források elosztásának<br />
átláthatatlansága és esetlegessége miatt a szektor<br />
rövid idõn belül alulfinanszírozottá vált, a szervezetek<br />
nagy része nem rendelkezett információkkal<br />
a megpályázható források elérhetõségérõl sem.<br />
A politikai függõség és paternalizmus érzete, valamint<br />
az elégtelen forrásokért folytatott versengés<br />
pedig felerõsítette a szektoron belüli megosztottságot<br />
és rivalizálást. Nem alakult ki hatékony civil érdekképviselet<br />
sem, néhány szervezet próbálta idõrõl<br />
idõre a civil társadalom legitim képviselõjeként feltüntetni<br />
magát.<br />
A gazdálkodásra vonatkozó jogszabályok adminisztratív<br />
(bevallási, adatszolgáltatási, nyilvántartási)<br />
kötelezettségek sorával bénította meg a szektor<br />
mûködését, miközben alig tettek különbséget a<br />
profitorientált gazdasági társaságok és a nonprofit<br />
civil szervezetek között.<br />
A kormányzati szféra és a civil szektor kapcsolatának<br />
történetében mérföldkövet jelentett két fontos<br />
dokumentum elfogadása 2003-ban. 5 Az egyik „A<br />
kormányzat civil stratégiája”, amely a rendszerváltozás<br />
óta az elsõ, több évre szóló kormányzati koncepció. A<br />
stratégia alapvetõen három területen határozta meg<br />
az állam feladatait a civil szektor fejlõdése érdekében:<br />
– párbeszéd: a civil szektor és az állam partneri viszonyának,<br />
együttmûködésének kialakítása, fejlesztése,<br />
az állami-önkormányzati döntés-elõkészítési folyamatban<br />
a civil szektor érdemi részvételének biztosítása;<br />
– paragrafus: a civil szektor jogi, mûködési környezetének<br />
felülvizsgálata, civilbarátabbá tétele;<br />
– pénz: a civil szervezeteknek juttatott állami támogatások<br />
nagyságrenddel történõ emelése, 6 amely<br />
a közfeladatok ellátásában betöltött fokozott elismerését<br />
jelenti.<br />
A stratégiában megfogalmazott feladatok elérése<br />
érdekében nyújtott be törvényjavaslatot a kormány<br />
a Nemzeti Civil Alapprogram (NCA; a továbbiakban:<br />
Alapprogram) létrehozására. Jelen tanulmány célja<br />
ez utóbbi dokumentum elfogadásának és az Alapprogram<br />
mûködési tapasztalatainak összefoglalása.<br />
I. A törvény megszületése és céljai<br />
A 2002 májusában megalakult Kormány – az<br />
Országgyûlés Társadalmi Szervezetek Bizottságával<br />
együttmûködve – elsõ alkalommal 2002. július<br />
11-én hívta párbeszédre több száz civil szervezet<br />
képviselõjét, amelyet a 2002. szeptember 3-i fórumon<br />
folytatott. A miniszterelnök 2002. szeptember<br />
26-án, a Parlamentben megtartott „Függetlenség<br />
és partnerség: civil szervezetek az európai Magyarországért”<br />
konferencián jelentette be közel 600 civil<br />
szervezet képviselõjének a jelenlétében az Alapprogram<br />
létrehozását. 7 A törvényjavaslat elsõ változatát<br />
a Miniszterelnöki Hivatal Kormányzati Informatikai<br />
és Társadalmi Kapcsolatok Hivatala Civil Kapcsolatok<br />
Fõosztálya készítette el 2002 októberében, majd<br />
JURA 2006/<strong>1.</strong>