2006. évi 1. szám - Jura - Pécsi Tudományegyetem
2006. évi 1. szám - Jura - Pécsi Tudományegyetem
2006. évi 1. szám - Jura - Pécsi Tudományegyetem
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Boros János: Pragmatizmus és demokratikus jogalkotás<br />
mokratikus gondolkodásmód, amelyet méltán nevezhetünk<br />
az emberiség gondolkodástörténete egyik<br />
legnagyobb átalakulásának. A pragmatizmus kialakulásáról<br />
van szó, mely csak azokat az eszméket fogadja<br />
el igaznak, melyek a világban való történésekkel<br />
igazolhatók, és csak azokat a szándékokat fogadja<br />
el morálisaknak, amelyek legalább is törekszenek<br />
a lehetõ legnagyobb jó megvalósítására.<br />
E gondolkodásmód elsõ nagy képviselõje Ralph<br />
Waldo Emerson (1803–1882), aki Amerikát kvázi vallásos<br />
tisztelet tárgyává teszi. A „Gondolkodó ember”,<br />
a „cselekvõ lélek” az, amelyik Istenre szegezve tekintetét<br />
képes a világot teljesen átformálni. Mi, emberek<br />
a Teremtõ munkatársai vagyunk, ráadásul az<br />
egyetlen Lélek mozgat mindannyiunkat, hogy jobb<br />
világot hozzunk létre. Amerika, vagy ami ezzel számára<br />
egyenértékû, az ígéret földje, vagyis a demokrácia<br />
megalkotása az egyéni felelõsségre és aktivitásra<br />
alapozott vallási esemény, amelyrõl elmondhatja,<br />
„Nemzet születik most elõször, mivel minden<br />
tagja az Isteni lelket érzi magában, mely ott munkál<br />
valamennyiünkben” 7 – ahol az Isten Lelkének<br />
közvetítõje és hordozója Amerika. A dolgok hatásuk<br />
mértékében valóságosak, az ember tettei szolgálnak<br />
az igazság és az igazságosság forrásaiul. 8<br />
Emerson az elsõ olyan alkotmányozás utáni gondolkodó,<br />
aki vallásos szóhasználatával megnyitja a<br />
filozófiát a világban való alkotás, a világ átalakítása<br />
felé. A pragmatizmus, e gyakorlati filozófia elsõ<br />
nagy filozófusa Ch. S. Peirce (1839–1914), akitõl a<br />
mozgalom neve is származik. A pragmatizmust a<br />
bibliai „gyümölcseitekrõl ismeritek meg õket” elvre<br />
alapozza, és a helyes gondolkodást soha véget nem<br />
érõ, gyümölcsözõ folyamatnak tekinti. 9<br />
A pragmatizmus alapmûvét W. James (1842–<br />
1910) írta meg, aki egyben az irányzat elsõ nagy<br />
népszerûsítõje is. A pragmatizmus szerinte arra ad<br />
lehetõséget, hogy véget vessünk az értelmetlen metafizikai<br />
disputáknak, 10 a fogalmakat pedig gyakorlati<br />
következményeik szerint értelmezzük. 11 A fogalom<br />
a görög „pragma” kifejezésbõl származik, amely<br />
cselekvést jelent. Peirce-re hivatkozva hangsúlyozza,<br />
hogy hiteink valójában cselekvési szabályok, egy<br />
gondolat jelentéséhez elegendõ, ha meghatározzuk,<br />
milyen módon kell eljárnunk, és ez az eljárásmód<br />
adja hitünk egyetlen jelentésességét. 12 James állítja,<br />
„nem lehet valahol olyan különbség, amely nem<br />
eredményez különbséget máshol – nem lehet olyan<br />
különbség az absztrakt igazságban, amely nem fejezi<br />
ki magát a konkrét tényben és az ezzel a ténnyel<br />
kapcsolatos eljárásban”. 13 A pragmatizmusban minden<br />
egyes szavunkat konkrét értékére [cash value] kell<br />
felülvizsgálnunk, hiszen csak igaz hiteket és helyes<br />
nyelvhasználatokat érdemes megtartanunk. Eszméink<br />
összefüggõ egészet alkotnak, és csak azoknak<br />
van értelmük, melyek koherens módon illeszkednek<br />
a többihez, és következményeikben is harmonizálnak<br />
egyéb tapasztalatainkkal, más eszmék következményeivel.<br />
Az eszméknek a világban való eligazodást<br />
és életünk jobbá tételét, az igazságot és a<br />
társadalmi igazságosságot kell szolgálniuk, minden<br />
egyéb eszme fölösleges és elvetendõ. Az igaz eszmék<br />
nem elmélkedések tárgyai, hanem olyanok, amelyeken<br />
„lovagolni tudunk”, amelyek egyik tapasztalati<br />
helyrõl elvisznek bennünket egy másik tapasztalati<br />
helyre, ezáltal munkát takarítva meg nekünk. 14 Az<br />
igazság egyben a jó egy formája 15 , hiszen jó nekünk<br />
az, ha a világgal, a társadalommal való kapcsolatunk<br />
segíti életünket és javítja környezetünk állapotát és<br />
környezetünkkel való kommunikációnkat. „Nem<br />
kellene valaha is inkább hinnünk azt, ami számunkra<br />
jobb, hogy hisszük”, teszi föl a kérdést James. 16<br />
Mindebbõl látható, mennyire demokratikus a pragmatizmus,<br />
melynek „szokásai annyira változatosak<br />
és rugalmasak, forrásai annyira gazdagok és vég<br />
nélküliek, és következtetései annyira barátságosak,<br />
mint az anyatermészeté”. 17 A társadalmi rossz fogalmát,<br />
mely a modern korban a politikai elnyomásban,<br />
a politikai pártoskodások vég nélküli acsarkodásában,<br />
a társadalmon belüli mesterséges árkok „ásásában”,<br />
és a társadalmi erõforrások kisajátításában manifesztálódik,<br />
a pragmatikus gondolkodók egyszer s<br />
mindenkorra maguk mögött kívánják hagyni. A modern<br />
demokrácia lehetõséget ad az így értelmezett<br />
társadalmi rossznak a társadalom testébõl való radikális<br />
kimetszésére: a rosszat „teljesen ki kell dobni,<br />
ki kell hajítani és túl kell lépni rajta, segíteni kell<br />
egy olyan mindenség létrehozásában, amely még helyét<br />
és nevét is elfelejti”. 18 A pragmatizmus a megvalósíthatóság,<br />
az egyéni felelõsség, az aktivizmus<br />
filozófiája, mely képviselõi szerint a leginkább felel<br />
meg a demokráciának. Szerintük a pragmatizmus a<br />
nyitott, a minden ember felelõsségét, szabad véleményét<br />
lehetõvé tevõ és beszámító nyitott társadalom,<br />
a demokrácia gondolkodásmódja, mely folyamatosan<br />
a társadalom, a politikai kommunikáció és<br />
az élet javításán fáradozik.<br />
E filozófia nagy klasszikusa, akit a demokrácia filozófusának<br />
is neveznek, John Dewey (1859–1952). 19<br />
Szerinte a demokrácia, melyet a modern korban<br />
elõször az amerikai alkotmánnyal sikerült megalapítani,<br />
az emberiség fejlõdésének végpontja. Az emberek<br />
egyenlõségén, felelõsségén, kölcsönös tiszteletén,<br />
a szolidaritáson alapuló politikai konstrukció meghaladhatatlan.<br />
A politikusok, gondolkodók feladata<br />
e társadalom biztosítása, tagolása, és mûködésének<br />
elõsegítése. Dewey az amerikai alkotmányt tartja a<br />
modern demokratikus gondolkodás, sõt a modern filozófia<br />
alapiratának. A filozófusokat, társadalomtudósokat,<br />
jogászokat, gazdászokat az alkotmány ol-<br />
9<br />
JURA 2006/<strong>1.</strong>