pdf, 636.9k - Adatbank
pdf, 636.9k - Adatbank
pdf, 636.9k - Adatbank
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
A kritika tárgya elsõsorban a titkolózás, az információ hiánya,<br />
annak tudatos visszatartása. Az egyik levél például arról panaszkodik,<br />
hogy a helyi közügyek jóformán meg sem jelennek a<br />
nyilvánosságban. A bírálat az újonnan megválasztott helyi adminisztrációt<br />
célozza, és a termelõszövetkezet új vezetõségét (tehát<br />
még azelõtt, hogy a szövetkezetet feloszlatták volna). Hogyan<br />
lehetséges, írja az olvasó, hogy néhány ember dönthet hatalmas<br />
pénzösszegek fölött, a többiek nem tudhatják meg, mi történt a<br />
jövedelmükkel Ezeket az embereket – folytatódik a levél –, a falu<br />
választotta, de úgy tûnik nem a lakosság érdekeit tartják szem<br />
elõtt, hiszen tevékenységük nem nyilvános. A falubeliek emiatt<br />
visszaéléssel gyanúsítják õket. A titkolózás odavezetett, hogy a<br />
falu tele van konfliktusokkal, pletykával, rémhírekkel.<br />
A lakosság leggyakoribb panasza azonban a tisztaság, a rend<br />
hiányára vonatkozik. Az egyik levélíró március 15. elõtt az egész<br />
Vitéz Mihály teret felseperte, mert szégyellte, hogy mennyire<br />
szemetes. Õ így foglalja össze a problémát: „miután polgármestert<br />
választottunk magunknak, egy utcaseprõt is kell választanunk”. A<br />
mindennapi életet elárasztó kosz, a slamposság sok ember számára<br />
meglepetést jelentett 1989 után, hiszen hozzá voltak szokva, hogy<br />
ezért a rendszert kell szidni. Az új rendszerben ráadásul megszûnt<br />
néhány olyan intézmény, mechanizmus is, amely azért úgy-ahogy<br />
mûködött az elmúlt rendszerben. A papírt, az üvegeket, a mûanyagot<br />
egyre nehezebb vagy lehetetlen értékesíteni. Nem kevés<br />
levélíró ezt azzal a káosszal, rendetlenséggel magyarázza, amely<br />
szerintük az egész új rendre jellemzõ. A „demokráciát”, esetleg<br />
ironikus felhanggal a „román”, vagy „eredeti” demokráciát olyan<br />
jelenségekkel azonosítják, mint például a polgári felelõsség kihalása,<br />
az új vezetõk hanyagsága, a hasznos javak elherdálása, a<br />
környezet gátlástalan rombolása. Az általános kiábrándulást az<br />
egyik levél a következõképpen fogalmazza meg: „Választottunk<br />
magunknak egy magyar [a szerkesztõ a „magyar”-t „új”-ra változtatta]<br />
polgármestert. Mit csinált Több a szemét a városban, mint<br />
azelõtt.”<br />
137