2001. LV. ÃVFOLYAM 4. SZÃM - Index of - Sopron
2001. LV. ÃVFOLYAM 4. SZÃM - Index of - Sopron
2001. LV. ÃVFOLYAM 4. SZÃM - Index of - Sopron
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
miért engedte meg, nem ismeretes. A toldás elmaradt, az emeleti vasbetonoszlop vasszerelését egyszerően<br />
ráállították az alsó szakaszra, amivel mechanikai értelemben folytonos oszloprúd helyett csuklós rúd jött<br />
létre. A hibát tetézte, s ez a szerencsétlenséget követı bontásból egyértelmően megállapítható volt, hogy a<br />
padlószintbıl az alsó vasak néhány centit kiemelkedtek, amivel a felsı oszlopszakasz betonozásánál<br />
végzetes „fészek” keletkezett. Ez alatt azt értjük, hogy a csomópont nem volt betonnal tisztességesen<br />
kitölthetı. Ezt a hibát sem az építésvezetı, sem a mőszaki ellenırzést is ellátó statikus-tervezı mérnök nem<br />
vették észre.<br />
A végzetes napon került sor a szerkezet kizsaluzására, amit az elıírásokkal ellentétben fordított sorrendben<br />
végeztek el: a födémlemez és a mestergerenda kizsaluzását követıen került sor a körszelvény oszlop<br />
zsaluzatának kibontására. Ha a kizsaluzást az építıipar szabályai szerint az oszloppal kezdik, rögtön<br />
meglátszott volna a hiba az oszlop tövében, a „fészkes beton”. Akkor a gerendát és a lemezt az állvány még<br />
tartotta volna. Így azonban az oszlopzsaluzatot képezı lécezést körbefogó kaloda eltávolításának<br />
pillanatában az oszlop összerogyott. És mivel az oszlop által tartott gerenda és födém már ki voltak<br />
zsaluzva, ezeket az oszlop magával rántotta. Mintegy 120 m2 födémmezı szakadt le, mely magával húzta a<br />
homlokzati fal egy szakaszát is. Az építkezést hamarosan bámészkodó tömeg vette körül, de az ÁVH<br />
szétoszlatta az embereket. A kizsaluzást végzı tapasztalt süttöri ács, Varga Vince, valamint a közelében<br />
dolgozó Fehérvári soproni kımőves és egy nagycenki kımővestanuló azonnal meghaltak. Sérült nem volt.<br />
A haladéktalanul beindult mentési munkák nagyon körülményesek és veszélyesek voltak, mert az egyik<br />
holttest a mestergerenda alatt feküdt, és csak másnap sikerült kihozni. A mentéshez a legprimitívebb kézi<br />
szerszámok (csákány, hegesztıvágó) álltak csak rendelkezésre. A veszélyt megvetı bátorsággal dolgozott a<br />
mentésnél Knull József kımőves és Piller hegesztı.<br />
Az ÁVH a helyszínen tartózkodó mőszakiakat azonnal letartóztatta: így az építésvezetıt, a munkavezetıt, a<br />
statikus mérnököt és az éppen építészeti mővezetést végzı, a szerencsétlenségben teljesen vétlen Winkler<br />
Oszkár építészt is. Az Építésügyi Minisztérium hathatós közbenjárására Winkler Oszkárt néhány nap<br />
múlva fogságából kiengedte, késıbb Gallus Lászlót, akinek vétlenségét a minisztérium sikerrel bizonyította.<br />
Fél év múlva került sor a <strong>Sopron</strong>i Járásbíróságon az ügy tárgyalására, ahol is – a kor mentalitását és az<br />
építkezés politikai jelentıségét tekintve – viszonylag enyhe ítélet született: az építésvezetıt és a<br />
munkavezetıt egy-egy évi börtönre ítélték, utóbbit 448megítélésem szerint vétlenül, mert a balesetet kiváltó<br />
hiányosságok nem az ı mulasztásából fakadtak. Gallus Lászlóval szemben az ügyészség nem emelt vádat.<br />
A szerencsétlenségnek így több, mint szemtanúja voltam. Még 6 évig dolgoztam építésvezetıként és<br />
további négy évtizedig vettem részt mőszaki ellenırként építımunkák kivitelezésében. Mivel az eset mélyen<br />
megrázott, a magam részére azt a tanulságot vontam le, hogy az építıipari munkáknál mindent megelızı<br />
követelmény a technológiai fegyelem betartása.<br />
A baleset romjainak eltakarítása után a hibás szerkezeteket kijavították illetve újból felépítették. Az<br />
építkezést a tapasztalt Wildzeiss János építımester vezetésével 1952. augusztus 20-ra fejezték be.<br />
<strong>2001.</strong> <strong>LV</strong>. ÉVFOLYAM <strong>4.</strong> SZÁM / <strong>Sopron</strong>i könyvespolc<br />
89