You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>198<strong>1.</strong></strong> XXXV. ÉVFOLYAM <strong>1.</strong> SZÁM / SOPRONI KÖNYVESPOLC / Tarnóc Márton: Erdély<br />
mővelıdése Bethlen Gábor és a két Rákóczi György korában. Budapest, Gondolat, 1978, 268 lap<br />
Tarnóc Márton: Erdély mővelıdése Bethlen Gábor és a két Rákóczi György<br />
korában. Budapest, Gondolat, 1978, 268 lap<br />
Korszakmonográfiát, egy országrész irodalmi életét megrajzoló mővet írni indokolt teljesítmény. Különösen<br />
akkor, ha valaki két évtizedes tudományos munka után vállalkozik arra, hogy szőkebb kutatási területérıl<br />
összegezze irodalmi, mővelıdéstörténeti ismereteit. Tarnóc Márton irodalomtörténeti kutatásai fıleg Erdély<br />
XVII. századához kapcsolódnak. Felkutatta Vetési István I. Rákóczi Györgyhöz írt állambölcseleti írását, e<br />
tanulmány bevezetésében a soproni Lackner Kristóf (1571–1631) is szerepel az író szellemi elıfutárai<br />
között. Számontartott tanulmánya a Szalárdi János történelemszemléletét összegezı írás, újabb tanulmány<br />
összegezte Bethlen Gábor mővelıdéspolitikáját, következı tanulmánya pedig a késı reneszánsz retorikus<br />
prózáját elemzi. Ezekbıl az elımunkálatokból nıtt ki a monográfia, mely Erdély aranykorát tárgyalja. Ez<br />
akár a könyv címe is lehetett volna. E korszakmonográfiát egy sor szál kapcsolja <strong>Sopron</strong> vármegyéhez,<br />
Nyugat-Dunántúlhoz. Tarnóc munkáját olvasva még jobban kirajzolódik, hogy e táj magyar irodalmának<br />
mővelıdési központjai Fraknó (ma: Forchtenstein) és Nagyhıflány (Grosshöflein; Esterházy Miklós),<br />
Csepreg és Sárvár (Nádasdy Ferenc), valamint a Batthyány-uradalomhoz tartozó Rohonc (Rechnitz),<br />
illetve Németújvár (Güssing). A többnyelvő városok szerepe (pl. <strong>Sopron</strong>é) külön vizsgálandó.<br />
Erdélyt és Nyugat-Magyarországot a század második évtizede végén különben maga a történelem kapcsolta<br />
egybe, hiszen Bethlen hadai is majd két évig vannak <strong>Sopron</strong>ban, Lackner Kristóf pedig a fejedelem<br />
országgyőléseit járja. Esterházy Miklós, Magyarország nádora Tarnóc munkájában íróként szerepel. Írói<br />
rangja levelezését olvasva is nyomon követhetı. „A XVII. századi magyar levél akkor emelkedik ki… a<br />
mindennapiság kereteibıl, … amikor nagy, vezetésre termett egyéniség … nagy célok érdekében veszi<br />
kezébe a tollat … és a tudatos retorikai szerkesztés nyomán nem egy esetben emelkedik irodalmi rangra”<br />
(117).Bethlen Gábor pl. a lényeget látva, finom csipkelıdéssel írja Esterházyról: „ha az tehetsége olyan<br />
volna, mint az ambitio és illetlen akarat, senki közülünk meg nem maradt volna eddig”. Jól látja ezért<br />
Tarnóc is: „Noha írói tehetség dolgában Pázmánnyal nem vetekedhet … a XVII. századi levelezés<br />
történetében kivételes hely illeti meg” (124). Bizonyítékul az Értekezı levél gr. Nádasdy Ferenchez c.<br />
munkáját említi: „Hatalmas eruditióra építı értekezés.” Ezt bizonyítja idézetünk az értekezés bevezetésébıl,<br />
ahol Esterházy a tollforgatást indokolja: „szokatlan és talám engemet nem illetı munkának is kelle<br />
ereszkednem, és amennyire sok rendbeli distractióim engedték, kívántam az kegyelmed nekem küldött<br />
94írásait is szorgalmatossan megolvasnom … mintegy erıszak alatt is üdıt kelle vennem magamnak, és<br />
más személyt is fárasztanom az kegyelmedtül citált paterek írásinak revideálására” (Esterházy munkái,<br />
Pest, 1852, 7–8).<br />
Az átélés izgalma, a belsı feszültség még a teológiai írás soraiból is kiolvasható, de mennyivel inkább<br />
keményedik a hangja, amikor Rákóczi Györgyöt török cimborasággal vádolja: „ … azt üzente a budai<br />
vezér, hogy kegyelmed a hatalmas császár birodalmát terjeszti, és a hét vármegyét alája hajtja … Effélével<br />
akárki is kellethetné magát, s kedvessé is lehetne a töröknél: de micsoda keresztyénség avagy hazafiuság<br />
légyen ez, ítélje meg akárki” (I. m. 240.). A prédikátor értelmiségrıl írt fejezetben szól Tarnóc Lethenyei<br />
István (–1653) csepregi prédikátorról és a Nyugat-Dunántúlon dúló református-evangélikus vitáról. Jól<br />
látja Tarnóc, hogy a felekezetek békülését szorgalmazó „irenikus mozgalom egészében kudarcra volt ítélve”<br />
100