A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
a katonai hatáskört pedig – az országgyűlésnek a királyi előterjesztésre adott válasza szerint – a rendek egy<br />
része még a végvári kapitányokra és az idegen főtisztekre is ki szerette volna terjeszteni, 386 14 noha ennek<br />
kimondása a törvénycikkbe végül mégsem került be. A rendek pozícióinak a hadügyek területén való<br />
megerősödését a következő, 1556. évi diéta is bizonyította, hiszen azon még arra is volt erejük, hogy egy<br />
idegen főtiszt, a Lippa várát a törököknek feladó, spanyol Bernardo de Aldana feletti katonai bíráskodás<br />
terén korlátozzák – az ország szabadságaira való hivatkozással – a bécsi hadvezetés hatáskörét. 387 15<br />
A feszültség 1555 végére Nádasdy és Pallavicini között már odáig fajult, hogy a főhadimarsall végül győri<br />
székhelyű tisztéből való felmentését kérte. Majd 1556-ban csak azzal a feltétellel volt kész a Szigetvár<br />
felmentésére vonuló hadjáratban részt venni, hogy kizárólag az uralkodónak vagy egyik fiának a<br />
főparancsnoksága alatt hajlandó szolgálni. 388 16 Ez végül kérése szerint valósult meg, midőn I. Ferdinánd<br />
király 1556 júliusában a Ferdinánd főherceg vezette sereg főhadbiztosává (supremus commissarius bellicus)<br />
nevezte ki. 389 17 A hadjáratban a főherceg legfőbb parancsnoksága alatt nádori kinevezésének megfelelően<br />
viszont maga Nádasdy látta el a fővezéri feladatok túlnyomó részét. 390 18 A nádornak tehát Pallavicini<br />
többszöri tiltakozása ellenére sikerült megőriznie főparancsnoki jogkörét a magyarországi mezei csapatok<br />
felett.<br />
A mezei csapatokkal szemben a Győr szomszédságában fekvő végvárak irányításába – Pallavicini, majd Gall<br />
főkapitány és a hamarosan átszervezésre kerülő bécsi hadvezetés ellenállása miatt – Nádasdy csak kis<br />
mértékben tudott beleszólni. Ez irányú törekvése ennek ellenére vitathatatlan volt, miként az a már idézett<br />
1554. évi szentmártoni példából is egyértelmű. Az apát és várnagya akkor úgy nyilatkozott, Pallavicini<br />
parancsait csak a nádor tudomásával hajlandó végrehajtani. Hasonlóképpen próbálkozott Nádasdy az<br />
esztendő őszén befolyását növelni Cseszneken is, midőn panaszt tett a főhadimarsallnak, hogy az ottani<br />
gyalogok meglehetősen fegyelmezetlenül élnek és nincsen igazi vezetőjük. A nádor ezért atyafiát,<br />
Hagymássy Eustákot javasolta a vár élére új kapitánynak. Miután azonban az őrgróf egy biztost küldött ki a<br />
cseszneki állapotok megvizsgálására, hamarosan kiderült, Nádasdy állításával ellentétben Trombitás Miklós<br />
kapitány az őrséggel megfelelően gondoskodik a vár védelméről. 391 19<br />
113A nádornak és Pallavicini főhadimarsallnak, majd Gall győri főkapitánynak a komoly hatásköri ellentétek<br />
dacára a határvédelem hatékony funkcionálása érdekében mindenképpen együttműködésre volt szüksége.<br />
Noha mindkét fél érdeke az volt, hogy a hadügy területén saját befolyását a másik kárára növelje, és<br />
bizonyos határon túl semmiképpen nem engedtek a szembenálló félnek, amennyiben konkrét veszély<br />
fenyegetett, igyekeztek mindent közösen megtárgyalni és egymásnak segítséget nyújtani. 392 20 Különösen<br />
egybeesett a győri főtisztek és a nádor érdeke a Rábaköz védelmének kérdésében, amelyre Nádasdy mint<br />
birtokainak központi területére mindig kiemelt figyelmet fordított. Mivel pedig a Rábaköz egyúttal Alsó-<br />
Ausztriát is védelmezte, Bécsben a befolyásos Nádasdy ennek védelmére vonatkozó javaslatait mindig<br />
gondosan meghallgatták.<br />
1554 októberétől a magyarországi határvédelem korszerűsítése érdekében három esztendő át újabb és újabb<br />
tanácskozásokat tartottak, amelyeken a bécsi haditanácsosok, az osztrák tartományok rendjeinek delegáltjai<br />
és a tapasztaltabb idegen főtisztek mellett a legtekintélyesebb magyar főméltóságok és tanácsosok is<br />
kifejthették véleményüket. 393 21 Nádasdy nádor – Zrínyi Miklós bán és Tahy Ferenc mellett – e tárgyalások<br />
egyik legfőbb magyar szószólója volt. Az egyeztetések egyikére dolgozta ki 1555 márciusának elején<br />
Nádasdy saját koncepcióját a Dunántúl, illetve azon belül is mindenekelőtt a Rábaköz védelméről.<br />
Tervezetében az országrész várait négy védvonalba osztotta – függetlenül attól, hogy azokban milyen<br />
fizetésű őrség állomásozik –, és az alábbi táblázatnak megfelelően határozta meg, hogy az egyes vonalakba<br />
ratio exigit, munus ipsum suum in persona et authoritate regia rite exercere possit.” CJH, 382–383.<br />
38614 „Reliqui quoque omnes capitanei gentiumque ac locorumcunque praefecti, cujusvis nationis, ab ipso<br />
dependeant.” MOE, III. köt. 523.: No. VIII. 1555. július.<br />
38715 Pálffy, 1997/5. 217–218.<br />
38816 Köhbach, 1994. 215.: 78. jegyz.<br />
38917 Lásd az életrajzi lexikon adatait.<br />
39018 A hadjárat eseménytörténetére lásd mindenekelőtt: Bende, 1968.; A főhercegre: Hirn, 1885.<br />
39119 ÖStA HHStA Hungarica AA Fasc. 74. Konv. A. fol. 11–13. Sforza Pallavicini Miksa főherceghez.<br />
1554. szeptember 17., Győr.<br />
39220 Ezeket az egyeztető tárgyalásokat többnyire Pápán, Győrben, Sárváron, Kapuváron vagy<br />
Bodonhelyen tartották. MOL E 185 MKA Nádasdy cs. lt., Missiles, Sforza Pallavicini levelei Nádasdy<br />
Tamáshoz. 1553–1555.<br />
39321 Lásd a következő alfejezetben idézett forrásokat.