A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
zsoldhiány az Erdélyért folytatott küzdelem és a török csapatokkal szembeni ellentámadásra való felkészülés<br />
közepette teljesen érthető volt és ugyanúgy érintette az idegen főtisztek zsoldosait is, mint Nádasdy katonáit,<br />
a dunántúli főkapitány végül – többszöri lebeszélési kísérlet ellenére 363 25 – mégis az ismételt lemondás<br />
mellett döntött. Betegsége miatt katonasága élére július végétől Ferdinánd király ideiglenesen alsólendvai<br />
Bánffy István nevezte ki, aki 1552 őszéig látta el Nádasdy helyettesítését, 364 26 miközben ő – Késás Pál<br />
korábbi ideiglenes megbízatásához hasonlóan – ekkor is tovább viselte a főkapitányi címet (nomen supremi<br />
capitanei regni). 365 27 Ez pedig ez esetben sem volt másnak a jele, minthogy az uralkodó a továbbiakban is<br />
mindenképpen számít Nádasdy tevékenységére. Az ekkor már valóban igen beteges főkapitány azonban<br />
december elején mégis úgy 107döntött, végleg távozik tisztéből és elsősorban hatalmas kiadásaira, valamint<br />
betegségére hivatkozva benyújtotta lemondását. Ezt I. Ferdinánd 1552. december 11-én ebersdorfi<br />
kastélyában december 31-i hatállyal fogadta el. 366 28<br />
Miután Nádasdy második dunántúli főkapitánysága alatt a dél-dunántúli határvédelem szervezésében és a<br />
magyar rendek hadügyi pozícióinak megőrzésében komoly eredményeket mondhatott magáénak, ismételt<br />
lemondását semmiképpen sem tarthatjuk kudarcnak, inkább talán ügyes visszavonulásnak vagy taktikai<br />
lépésnek. Lemondása ellenére Nádasdy továbbra is megtartotta befolyását a sokat emlegetett területen,<br />
hiszen 1553. február 21-én a megüresedett tisztségre Ferdinánd király éppen az ő ajánlására azt a Tahy<br />
Ferencet nevezte ki, 367 29 aki addig szigetvári főkapitányként nem tett mást, minthogy a dunántúli főkapitány<br />
érdekeit képviselte, akaratát pedig – a királyi rendeleteknek ugyan nem ellentmondva – végrehajtotta. A Tahy<br />
számára ekkor kiállított királyi utasítás pedig egyértelműen arról tanúskodott, 368 30 Nádasdynak az elmúlt<br />
esztendőkben hozott erőfeszítései meghozták az eredményt. A Balatontól délre–délnyugatra fekvő<br />
végvárzóna egyre olajozottabban működő védelmi egységgé vált, a dunántúli országos főkapitányi tisztség<br />
pedig éppen ennek köszönhetően a határvédelem egyik meghatározó eleme maradt.<br />
Az újonnan kinevezett főkapitány instrukciója természetesen a Nádasdy által elfogadott kompromisszumról<br />
sem feledkezett meg, midőn kimondta, hogy a nemesi felkelő és vármegyei csapatok mellett rendelkezhet a<br />
dunántúli végvári katonasággal is, kivéve Győrt, Pápát és – hozzátehetjük – azokat a várakat, amelyek<br />
őrségét korábban Ferdinánd király Sforza Pallavicini parancsnoksága alá rendelte. 369 31 A főhadimarsall 1552<br />
36325 ÖStA HHStA Hungarica AA Fasc. 66. Konv. A. fol. 50–53. Miksa főherceg I. Ferdinándhoz. 1552.<br />
július 6., Bécs, Uo. fol. 103–104. I. Ferdinánd Nádasdy Tamáshoz. 1552. július 16., Passau és Uo. fol. 107–<br />
109. Nádasdy Tamás I. Ferdinándhoz. 1552. július 17., Sárvár. Az utóbbi levél fogalmazványa: MOL E 185<br />
MKA Nádasdy cs. lt., Missiles, Nádasdy Tamás I. Ferdinándhoz. 1552. július 17., Sárvár.<br />
36426 „cum magnifico Stephano Bamffy tractatum atque conclusum est, ut dictum capitaneatum in persona<br />
et vice praefati Nadasdy, quoad ipse aegrotaverit ad beneplacitum Maiestatis Vestrae administrandum<br />
suscipiat.” ÖStA HHStA Hungarica AA Fasc. 66. Konv. A. fol. 4–6. Miksa főherceg I. Ferdinándhoz. 1552.<br />
július 21., Bécs és Uo. fol. 158–159. I. Ferdinánd Miksa főherceghez. 1552. július 26., Passau.<br />
36527 „paratus sum nomen suppremi capitanei regni gerere et me absente in mea infirmitate eos [ti. lovasait<br />
és gyalogosait] domino Banffy subdere.” Uo. fol. 107–109. és MOL E 185 MKA Nádasdy cs. lt., Missiles,<br />
Nádasdy Tamás I. Ferdinándhoz. 1552. július 17., Sárvár.<br />
36628 „Ob eam causam potissimam facultatum mearum, videlicet defectum, Vestrae Maiestati Sacratissimae<br />
quam saepissime supplicavi, ut officio suppremi capitaneatus regni relevaret liberaretque, quoniam<br />
sumptibus pluribus plurimum exhaustus ulterius ferre nequeam. Supplicacione mea exaudita Sacratissima<br />
Maiestas Vestra gratiosam mihi fecit relationem, ut expleto anno meo, cuius dies ultima Decembris finietur,<br />
ab eo officio liberabit.” MOL E 142 MKA Act. publ. Fasc. 9. No. 3. Nádasdy Tamás I. Ferdinándhoz. 1552.<br />
december 21., Léka.<br />
36729 MOL E 211 MKA Lymbus Series II. Tétel 24. fol. 51. (1553. február 21.) Vö. még: 1553: 4. tc. 4. §.<br />
CJH, 338–339.<br />
36830 MOL E 136 MKA Div. inst. No. 173. (Csomó 20.) fol. 317–319. Egykorú másolat. Egy ezen<br />
másolatról készült szintén egykorú másolat: Uo. IV. köt. fol. 86–88. Az utóbbi példány alapján tartalmát<br />
ismertette: Ember, 1946. 253–255.<br />
36931 „Debebit etiam idem Franciscus Thahy cum caeteris capitaneis ac gentibus Suae Maiestatis intra et<br />
extra fortalicia et arces, in partibus illis Cisdaubianis existentibus, necnon cum dominis ac nobilibus<br />
potioribus earum partium, simili modo mutuam habere intelligentiam, ut necessitate emergente penes literas<br />
nostras mandati generalis, eidem super levatione gentium comitatuum earum partium datas, gentes<br />
dominorum ac nobilium pro defensione eius terrae ad arma secum excitare, simul etiam caeteras gentes Suae<br />
Maiestatis stipendiarias ex munitionibus (ut puta Zygeth, Babolcza et similibus, demptis Jaurino et Papa,<br />
quae loca cum eorum praesidiis Maiestas Sua sub praefectura praefati Sfortiae antea constituit) non tamen<br />
longe ab illis ac sine periculo vel metu periculi earundem munitionum educere et contra hostes progredi