A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
magyarországi könnyűlovas katonaság főkapitánya szolgált. 228 32 A hadimarsall helyzete egyáltalán nem volt<br />
könnyű, hiszen a Salm helyére 1551 tavaszán lépő új főhadparancsnoknak, Castaldónak közel két esztendeig<br />
tartó magyarországi tevékenysége alatt a határvédelem szervezésére semmi ereje sem volt, hiszen a királyi<br />
Magyarország és Erdély fegyveres erővel történő egyesítésén munkálkodott. Ráadásul, miután ez időben<br />
még Komárom várának élére sem rendelt a bécsi hadvezetés külön főkapitányt, Ebersdorf – Salmhoz<br />
hasonlóan – ennek a kulcsfontosságú várnak a védelméről is gondoskodni tartozott. Mivel az Erdélybe és<br />
határaira vezényelt mintegy 10 000 főnyi királyi katonaság zsoldját sem tudta a bécsi hadvezetés<br />
biztosítani, 229 33 a dunántúli végváriak helyzete csak tovább rosszabbodott.<br />
72Mindezek ellenére a hadimarsall megfelelően látta el feladatait. Ezt jelentős mértékben elősegítette, hogy a<br />
nehéz helyzetben már nem kellett új dolgokat kitalálnia, pusztán azt kellett folytatnia, amit Salm éppen az ő<br />
segítségével kezdett meg oly energikusan 1546-ban. A módszerek tehát adottak voltak, és ezekkel Ebersdorf<br />
élt is. Tovább folytatta Győr város palánkjának és Komárom erődítéseinek a környező vármegyék<br />
ingyenmunkájának segítségével történő kiépítését, valamint az osztrák rendek vagy az uralkodó által fizettt<br />
őrségek irányítását, illetve az ezek élén álló alkalmatlan kapitányok vagy tisztek lecserélését. Emellett<br />
gyakran járt közben a komáromi naszádosok ellátása ügyében, a budai várban és a Rácvárosban újabb<br />
kémeket – többek között gabonakereskedőket – szervezett be, de feladata volt kikémleltetni még azt is, hogy<br />
a törökök új váracskát akarnak-e építeni az Esztergomtól északnyugatra fekvő Muzsla falu határában. 230 34<br />
Ebersdorf hatásköre ebben az időben a Balatontól északra fekvő védelmi zónán túl részben kiterjedt még az<br />
attól délre fekvő területekre is. Mivel a magyar rendek 1546. évi szorgalmazására a Dél-Dunántúl kulcsába,<br />
Szigetvárra a bécsi hadvezetés jelentős számú királyi fizetésű őrséget rendelt, a végvár ellenőrzésébe és<br />
ellátásába Ferdinánd király második magyarországi főtisztjének – korábbi feletteséhez, Salmhoz hasonlóan –<br />
még megmaradt a beleszólása. 1551 márciusában Ferdinánd király arra utasította hadimarsallját, adjon<br />
rendeletet az uralkodó nevében – nyilván mint magyarországi hadügyi helyettese – Tahy Ferenc szigetvári<br />
kapitánynak (1550–1553), hogy a fogságba esett vagy elhunyt katonák helyére haladéktalanul új, alkalmas<br />
fegyverforgatókat fogadjon fel, azaz a királyi fizetésű katonaság mindig teljes számban szolgáljon<br />
Szigetváron. Az új végváriak felvételének azonban volt egy komoly feltétele. Tahynak erről Ebersdorfot<br />
előzetesen értesítenie kellett, ami nem jelentett mást, mint a hadimarsall befolyásának kategorikus<br />
kimondását. 231 35<br />
73b. Ehrenreich von Königsberg és Sforza Pallavicini Győrben (1551–1556)<br />
Ebersdorf feladatköre tehát jóval többre terjedt ki, mint pusztán a Győr és a tőle délkeletre fekvő várak<br />
védelmének szervezésére. Részben ezzel magyarázható, hogy jóval többet tartózkodott Komáromban, mint<br />
Győrben. Sőt, a töredékes adatok ellenére is kijelenthetjük, inkább az utóbbi helyen tartotta székhelyét, 232 1<br />
míg a Rába partján általában Erasm Teufel helyettesítette. A Duna-parti végvár a fenti feladatok<br />
végrehajtására a hadimarsallnak azért is alkalmasabb volt, mert egyrészt a bécsi hadvezetés számára<br />
legfontosabb török hírek elsőként ide futottak be, másrészt Komárom ekkor sokkal jobban kiépített erősség<br />
volt. 1551 nyarán viszont egyre újabb hírek érkeztek arról, hogy Szokollu Mehmed beglerbég Magyarország<br />
ellen vonul és a budai törökök is igen készülődnek. Bécsben ezért Győr újabb jelentős megerősítése és az<br />
egyre betegebb Ebersdorf ottani részleges tehermentesítése mellett döntöttek. Elsősorban ezeket a célokat<br />
szolgálta az alsó-ausztriai származású Ehrenreich von Königsberg (Künisgberg) augusztus 8-án történt<br />
kinevezése 800 könnyűlovas kapitányává (Hauptmann über 800 geringe Pferd) a győri káptalani<br />
mezővárosba. 233 2<br />
22832 Lásd az életrajzi adattárat.<br />
22933 1552 márciusának végéig már mintegy 190 000 rajnai forinttal tartoztak az itt szolgáló katonaságnak.<br />
ÖStA HHStA Hungarica AA Fasc. 63. Konv. B. fol. 142–145.<br />
23034 Mindezekre lásd Ebersdorf levelezését: ÖStA KA AFA 1551/3/7. I. Ferdinánd Reinprecht von<br />
Ebersdorfhoz. 1551. március 12., München; ÖStA HHStA Hungarica AA Fasc. 58. Konv. A. fol. 109–110.<br />
Ebersdorf I. Ferdinándhoz. 1551. június 28., Komárom. és ÖStA KA AFA 1551/7/3. I. Ferdinánd<br />
Ebersdorfhoz. 1551. július 4., Bécs. Vö. még egy kótyavetye kapcsán (1551): Takáts, 1915–1917. III. köt.<br />
163.<br />
23135 „Du wöllest unnserm Haubtman daselbst zu Zigeth in unnserm Namen bevelchen, … das er auch<br />
anstatt der jhenigen, so gefanngen unnd umbkhumen, anndere taugliche Pfardt unnd Khnecht<br />
unverzogentlich annemen wölle, doch das solche Annemung mit deinem Vorwissen beschehe.” ÖStA KA<br />
AFA 1551/3/7. I. Ferdinánd Reinprecht von Ebersdorfhoz. 1551. március 12., München.<br />
2321 Az idézett levéltári források mellett lásd még: Szakály, 1986/1. 125.<br />
2332 ÖStA KA AFA 1551/8/12. I. Ferdinánd utasítása Ehrenreich von Königsberg számára. 1551 augusztus