A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
várnagyának 134 18 a pontos feladatkörét az utóbbi utasításából ismerjük, amelyet Várday Pál helytartó (1542–<br />
1549) és ifjabb Niklas Graf zu Salm und Neuburg királyi főhadparancsnok (1546–1550) állított ki. 135 19<br />
Eszerint a rendek által felfogadott országos főkapitányoknak a Dunántúl területére irányuló török portyák<br />
megszűréséről, egy-egy kisebb-nagyobb ostromlott vár felmentéséről, valamint általában a végvárak és a<br />
vármegyék mindenféle hadügyi kérdésének az irányításáról kellett gondoskodniuk. Ennek végrehajtásához<br />
az uralkodó által külön fizetett maximum néhány száz fős főkapitányi lovascsapaton kívül az országgyűlésen<br />
megszavazott hadiadóból (dica, subsidium, contributio) tartott katonák álltak rendelkezésükre, függetlenül<br />
attól, hogy azok a Dunántúlon egy-egy várban vagy éppen táborban teljesítettek szolgálatot. A főkapitány<br />
49fizetését szintén ugyanezen jövedelmekből, valamint az 1542-ben megszavazott, de igen kevéssé bevált új<br />
vagyonadóból, a nemesek által is fizetendő hatvanadból (sexagesima) 136 20 kellett biztosítani. 137 21<br />
A dunántúli főkapitányok hadiadóból felfogadott katonaságának a létszámát igen nehéz megbecsülnünk,<br />
miként arra vonatkozóan is meglehetősen kevés adattal rendelkezünk, hogy az 1540-es években ezek a<br />
katonák mely várakban teljesítettek szolgálatot. Biztosan tudjuk, hogy 1543-ban a főkapitányi katonaságból<br />
mintegy 200 főnyi lovas Alapy János és a későbbi komáromi főkapitány (1552–1562), pakosi Paksy János<br />
kapitánysága alatt az akkor még keresztény kézben lévő Pécs várában teljesített szolgálatot. 138 22 Egyedül<br />
1546-ból Késás Pál idejéből rendelkezünk pontos adatokkal arra vonatkozóan, hogy mely várak és mekkora<br />
katonasággal tartoztak a főkapitány hatáskörébe, azaz mely várakban tartottak ez időben az előírások szerint<br />
hadiadóból fizetett őrséget. 139 23 Szinte bizonyos, hogy a korábban Pécsen szolgáló katonák nagy része a Dél-<br />
Dunántúl kulcsává előlépő Szigetváron teljesített szolgálatot, 140 24 hiszen ekkor az uralkodó által fizetett<br />
őrségen kívül a dikából 80 lovast és 300 gyalogot kellett állomásoztatni az Almás patak mocsarában fekvő<br />
erősségben. Szigetvár hátországában Kaposújváron 50 lovas, 141 25 Korotnán 50 huszár és 20 gyalog, a mai<br />
Bakháza közelében fekvő, kis Pácod várában 25 lovas és 16 gyalog, Somogyváron 25 lovas és 50 gyalogos,<br />
Dombóváron 12 huszár és 100 hajdú, Lak várában 12 lovas és 16 gyalog, Babócsán pedig 50 gyalog őrködött<br />
a dunántúli főkapitány parancsnoksága alatt. Maga Késás mindezek mellett rendelkezett még 100 fős<br />
főkapitányi lovascsapatával, továbbá a területen szolgált gersei Pethő János 50 huszárral, Magyar Bálint és<br />
Bocskai Ferenc pedig egy-egy negyedszázad fős lovasegységgel. A Balatontól délre fekvő területeken tehát<br />
összesen 454 huszár és 552 hajdú, azaz 1006 katona teljesített szolgálatot a fent említett végvárakban vagy<br />
kapitányok mellett a dunántúli főkapitány parancsnoksága alatt.<br />
A Balatontól északra a Duna vonaláig, a Győr előterében fekvő várakban még ennél is kevesebb katonát<br />
állítottak szolgálatba – legalábbis az előírt keretlétszámok szerint 142 26 – a dikából befolyt jövedelmekből,<br />
13418 Bessenyei, 1994. 195.: No. 267.<br />
13519 „Instructio reverendissimi domini archiepiscopi Strigoniensis, summi cancellarii et locumtenentis ac<br />
spectabilis et magnifici domini Nicolai Comitis a Salmis et Newburg, suppremi cubicularii, consiliarii et<br />
generalis Regiae Maiestatis capitanei etc. egregio domino Paulo Kesas, vicecapitaneo suppremo in partibus<br />
regni Hungariae Transdanubium die 7. Junii anno 1546 Posonii data.” ÖStA FHKA HKA HFU rote Nr. 2.<br />
1546. fol. 18–20.<br />
13620 1542. évi besztercebányai: 28. tc. és 1542. évi pozsonyi 11–13. tc. CJH, 72–73. és 86–87., valamint<br />
Szekfű, 1935. 129.<br />
13721 „Solucio spectabilis et magnifici domini, Thomae de Nadasd suppremi capitanei etc. de primo<br />
subsidio unius floreni et medietatis sexagesimae anni 1543 ad primum quartale anni.” MOL E 185 MKA<br />
Nádasdy cs. lt. Tétel 2. fol. 26.<br />
13822 Szakály, 1996/2. 155–156.<br />
13923 „Anno 1546. Solucio facienda ad loca et militibus sub capitaneatu egregii domini Pauli Kesas<br />
existentibus.” (Készítette: Pétervárady Balázs.) MOL E 554 MKA Vár. és kam. iratok Fol. Lat. 851. fol. 11–<br />
13.<br />
14024 Vö. ezzel kapcsolatban 1548-ból: Timár, 1989. 78. és 83.<br />
14125 Dersffy István és Farkas ez évi számadása szerint viszont a dikából fizetett 50 lovas mellett még<br />
ugyanennyi gyalog is szolgált a hadiadóból befolyt jövedelmekből a várban, bár fizetésük meglehetősen<br />
akadozott. Szakály, 1975. 96.<br />
14226 Már itt szeretnénk felhívni a figyelmet arra, hogy a 16–17. századból – a Haditanács, a különböző<br />
kamarák és családok levéltárainak selejtezései következtében sajnos – elenyésző számban maradtak fenn<br />
mustrajegyzékek (Musterregister), amelyek alapján napról napra tudnánk nyomon követni, hogy egy<br />
uralkodói, magyar kamarai fizetésű vagy (miként jelen esetben) a rendek által fizetett hadiadóból ellátott<br />
várban adott időpontban ténylegesen mennyi katona szolgált. Ezek helyett elsősorban csak a hadvezetés által<br />
elfogadott hivatalos keretlétszámokkal (az úgynevezett Kriegsstaatokkal) számolhatunk, amelyek –