A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
A Hódoltság Kora - Habsburg Történeti Intézet
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
történő áthelyezésére, Nádasdy tervei megint szertefoszlottak. Bécs pedig továbbra is meggyőzhetetlenül<br />
ragaszkodott ahhoz, hogy a kerületi generálisnak semmiféle beleszólása ne legyen a győri végvidék<br />
irányításába. A Haditanács végül teljességgel elérte célját, hiszen a védelmi zóna várainak hadügyi<br />
kérdéseiről kizárólag a győri főkapitányi rezidencián, illetve a Haditanács bécsi hivatali helyiségeiben<br />
döntöttek. Részben viszont Nádasdy is elégedett lehetett, hiszen egyrészt a rendek pozícióinak legalább<br />
részleges megerősítésében elévülhetetlen érdemeket szerzett, másrészt – noha a végvárak kormányzásába<br />
valóban nem volt beleszólása – azok magyar kapitányaival tartott jó viszonyának köszönhetően a győri<br />
végvidéki végváriakkal gyakran vonult együtt az oszmánok elleni portyákra. Az akadozó zsold miatt mindig<br />
talált megfelelő partnert a kapitányok között egy-egy akció lebonyolítására, amelyek során ugyan hivatalosan<br />
csak saját magánkatonaságának parancsolhatott, de a gyakorlatban országos elismertségére tekintettel<br />
bizonyára gyakran hallgattak szavára a kisebb-nagyobb végvárak tisztjei, miként például Koppány 1587. évi<br />
nevezetes lerohanásakor. 570 40<br />
A Haditanácsnak tehát mindvégig sikerült megakadályoznia, hogy a kerületi főkapitány tiszte valaha is<br />
visszakerüljön Pápára, a magyar rendek és mindenekelőtt Nádasdy erre való igényét mégis kiválóan jelezte,<br />
hogy 1574-től 1588-ig bizonyosan a végvárban – az alsó-ausztriai rendek zsoldján szolgáló katonaság mellett<br />
– úgymond „a kerületi 157főkapitányság gyanánt” 571 41 viszonylag jelentős létszámú különleges hadinép (is)<br />
szolgált. Ennek a 100 lovasból és ugyanennyi gyalogosból álló kontingensnek az élén mindig külön kapitány<br />
állt, aki azonban a gyakorlatban már nem a két ízben is Kanizsán szolgáló dunántúli kerületi generálisnak,<br />
Zrínyi Györgynek, 572 42 hanem a mindenkori pápai (fő)kapitánynak, 573 43 illetve felettesének, a győri idegen<br />
főtisztnek tartozott engedelmességgel. Majthényi László főkapitánysága (1571–1588) idején az 1570-es évek<br />
közepén előbb Thury György testvére, Benedek, majd az 1580-as években berenhidai Huszár Péter, későbbi<br />
pápai főkapitány vezette mind a lovas, mind a gyalogos egységet. A két századnyi katonaság összetétele,<br />
fegyverzete és harcmodora ugyan semmiben sem különbözött a Pápán szolgáló többi huszárétól, illetve<br />
hajdúétól, a különféle létszámkimutatások mégis elkülönítették őket a rendes végváriaktól.<br />
Ennek elsősorban finanszírozási oka volt. Míg a rendes királyi őrséget az osztrák rendeknek fizették, addig a<br />
kerületi főkapitányság gyanánt tartott katonaságot a hadiadóból a Magyar Kamarának kellett – pontosabban<br />
kellett volna – zsolddal ellátnia. A dikajövedelmek azonban semmire sem voltak elegendőek, ezért gyakran<br />
az Udvari Kamara kényszerült komolyabb segítséget nyújtani. Ezzel állt összefüggésben, hogy Salm győri és<br />
egyúttal kerületi főkapitány 1574. évi halála után a gyakorlatban a csapatok már nem a máshol székelő<br />
kerületi, hanem a győri generálisok parancsainak engedelmeskedtek. 574 44 Emiatt a csapatok Pápán való<br />
állomásoztatása ellen a Haditanácsnak természetesen semmi kifogása nem volt, sőt inkább támogatta azok<br />
ott maradását, hiszen ezek tovább erősítették a győri végvidék egyik legfontosabb véghelyének a védelmét.<br />
Jelenlétük ugyanakkor hosszú időre emléke maradt Török Ferenc egykori pápai székhelyű kerületi<br />
főkapitányságának, a sorozatos vereségek után pedig elenyésző jelképe a magyar rendek azon törekvéseinek,<br />
amelyek a győri főkapitányság legalább egy részének irányítását tűzték ki célul.<br />
1583. A keresztény és az oszmán várrendszer a frontvonal két oldalán az 1570-es<br />
években<br />
Miközben a bécsi hadvezetésnek sikerült a magyar rendek és a dunántúli kerületi főkapitány beleszólását a<br />
győri generalátus irányításába minimálisra korlátoznia, majd ezt a helyzetet a század végéig megőriznie, a<br />
végvidék várai – a Balaton-felvidék kisebb véghelyeit kivéve – Salm és Teufel főkapitánysága alatt immáron<br />
csaknem egységes rendszerbe forrtak. Hogy a Haditanács tisztában legyen a védelmi zóna szerkezetével, az<br />
egyes várak elhelyezkedésével és szerepével, valamint a szembenálló török várrendszerrel, a főkapitányság<br />
várairól számára a 16. században több kéziratban fennmaradt végvárvonal-térkép készült. Először Choron<br />
János, Devecser birtokosa és királyi kapitánya rajzolt a Haditanács megbízására 1563-ban egy vártérképet,<br />
amelyen még az egyes keresztény és török várak közötti távolságokat is megadta. A Choron saját<br />
57040 A nagy port felvert vállalkozás jelentős iratanyaga: ÖStA HHStA Hungarica AA Fasc. 118. Konv. B.<br />
fol. 7–222. passim. Vö. még: ÖStA KA HKR Prot. Exp. Bd. 181. fol. 112–116. passim és újabban Nagy Lá.,<br />
1987. 136–139., valamint Veress D. Cs., 1993. 60.<br />
57141 „anstatt der Craißhaubtmanschafft” Archiv GNM Nürnberg WF, Siebenbürgen ZR 7657. fol. 60.<br />
57242 Eközben persze Zrínyi rendes kerületi főkapitányi csapata, a 150 lovas és 100 gyalogos általában<br />
Kanizsán szolgált.<br />
57343 A pápai végvár legfőbb katonai vezetőit – a végvidék többi nagyobb várához hasonlóan – a források<br />
néha főkapitánynak, néha viszont csak egyszerűen kapitánynak hívják.<br />
57444 Pálffy, 1996/1. 87–89. és ÖStA KA HKR Akten Reg. 1577. Sept. No. 157.