értekezés - Budapesti Corvinus Egyetem
értekezés - Budapesti Corvinus Egyetem
értekezés - Budapesti Corvinus Egyetem
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Minthogy a társaságok gyakran nem fedik fel a kitettségük számszerűsítéséhez szükséges<br />
információkat, illetve az eddig tett vagy a későbbiekben tervezett kockázatkezelési<br />
intézkedéseket, információs aszimmetria alakul ki a cégvezetés és a befektetők között. A<br />
befektetők csak folyamatos ellenőrzéssel, ezáltal pedig magasabb költségek mellett<br />
nyerhetnek betekintést a vállalat kitettségébe és kockázatkezelési tevékenységébe. A<br />
részvényesek kiváltképp képtelenek optimálisan diverzifikált portfoliót kiépíteni,<br />
amennyiben nem rendelkeznek teljes körű információkkal egy adott céget érintő<br />
kockázatokról. Ennélfogva a kockázatkezelés a legtöbb esetben lényegesen jobb<br />
hatékonysággal alkalmazható a vállalat szintjén 29 , ami elsősorban nem a komparatív<br />
költségelőnynek, hanem az információs aszimmetriának köszönhető. (Ez utóbbi szempont<br />
részletesebb elemzésével a II. 4. 2. alfejezetben foglalkozom.)<br />
II. 3. Ügynöki költségek<br />
Az ügynökelmélet erőteljesen befolyásolja a pénzügyi közgazdaságtan terén végzett<br />
kutatásokat. A megbízó (pl. részvényes) illetve ügynöke (pl. menedzser) közötti kapcsolat<br />
vizsgálata sok tekintetben új magyarázatokkal szolgált a közgazdasági problémákra.<br />
Központi kérdéskör a szereplők érdekei kölcsönös függésének, az egyes felek<br />
rendelkezésére álló információ-csomagoknak és cselekvési alternatíváknak, valamint<br />
ösztönzési rendszerek, struktúrák és szerződések révén a kapcsolataik optimális<br />
kialakításának vizsgálata. 30<br />
Jensen és Meckling [1976, pp. 5.] meghatározásában az ügynöki viszony „olyan<br />
szerződés, amelynek értelmében egy vagy több személy (a megbízók) egy másik<br />
személyt (az ügynököt) bízzák meg bizonyos szolgáltatások nyújtására, mely magában<br />
foglalja bizonyos döntési jogok átruházását az ügynökre. Ha e viszonyban mindkét fél<br />
maximális haszonra törekszik, okkal feltételezhető, hogy az ügynök nem minden<br />
esetben képviseli maradéktalanul megbízója érdekeit. A megbízó az érdekeivel nem<br />
egyező tevékenységeket megfelelő ösztönzők alkalmazásával, illetve olyan ellenőrzési<br />
költségek felvállalásával korlátozhatja, amelyek az ügynök rendellenes viselkedését<br />
hivatottak visszaszorítani. Bizonyos esetekben ezenkívül a megbízó fizet az<br />
ügynöknek azért, hogy az megfelelő forrásokat aknázhasson ki (kapcsolati költségek,<br />
bonding costs) azért, hogy ne tegyen olyan lépéseket, amelyek a megbízó érdekeit<br />
sértik, vagy pedig a megbízó kártalanításának garanciájaként arra az esetre, ha mégis<br />
ilyen lépésekre szánná el magát.<br />
29 Fite és Pfleiderer [1995], valamint Raposo [1996] megemlítik, hogy az éves beszámolóban közzétett<br />
adatok nem elégségesek egy társaság kitettségének megállapításához.<br />
30 Bartram [2000]<br />
32