VALÓSÁG ÉS ÉRTÉK
VALÓSÁG ÉS ÉRTÉK
VALÓSÁG ÉS ÉRTÉK
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
KIBÉDI VARGA SÁNDOR : <strong>VALÓSÁG</strong> <strong>ÉS</strong> <strong>ÉRTÉK</strong> — Az ismeretelmélet és értékelmélet alapproblémája<br />
vesszük, a kérdést feltétlenül igenelnünk kell. A nemlétező értékeknek a létező alanyok pszichikai aktusaival<br />
való kapcsolata mindeddig meg nem világított probléma, a probléma megvilágítása nélkül a ténylegesen<br />
végrehajtott ítéletekben előttünk álló érték-valóság-szintézis egy érthetetlen rejtély. A rejtély megoldására<br />
vegyük szemügyre az ítélés három fogalmát, melyeknek egymásba-fonódó szálai a probléma nehézségeit<br />
alkotják. Az első fogalom a transzcendens érték vagy a transzcendens jelentés fogalma, mely az ítélet<br />
objektív alkatát meghatározó, iránytadó tárgyat jelöli. Vele szemben áll az ítélet kategoriális formáiban az<br />
ítéleti aktusok igenlési jelentése, mint az ítélet immanens jelentése. Végül ott van az ítélés pszichikai<br />
valóságfogalma, mint azoknak az aktusoknak összessége, melyek a nemvalóságos értékek valóságos<br />
hordozóit jelentik. A kapcsolat problémája az immanens jelentésekből kiindulva világítható meg. Az<br />
immanens jelentések egy sajátságos középső helyzetet foglalnak el a transzcendens jelentések és az ítélet<br />
pszichikai aktusai között. Maguk szintén értékképletek, mint a transzcendens jelentések, de nincsenek oly<br />
messze az ítélet pszichikai aktusaitól, mint a transzcendens jelentések, mert bennük ép az jut kifejezésre,<br />
amit a transzcendens értékek az ítélet pszichikai aktusaira nézve jelentenek. Az immanens jelentések az<br />
ítélet pszichikai funkcióinak azt a sajátosságát képezik, mellyel az ítélet pszichikai funkciói a transzcendens<br />
jelentésekre való vonatkozásukban rendelkeznek. Így képez az immanens jelentések középső birodalma<br />
átmenetet és kapcsolatot a transzcendens jelentések és a valóság birodalmai között. Bennük a valóság és<br />
érték mellett egy új birodalom tárul fel a filozófiai kutatás előtt, melynek jelentőségét Rickert általános<br />
értékelmélete taglalásánál fogjuk még egyszer szemügyre venni.<br />
Rickert ítéletelméletét, mely az ismeret tárgyát a teoretikus érték transzcendens jelentésében, a tárgy<br />
ismeretét a transzcendens érték igenlésének immanens jelentésében határozza meg, az adott fejtegetések<br />
után még egy végső kérdéssel találjuk szemben, mely tulajdonkép minden ítéletelmélet első kérdése, ha<br />
időbelileg csak a kutatás végén is jelentkezik. A kérdés az ismeretelmélet önigazolásának kérdése, melyre<br />
az a többi filozófiai diszciplínával együtt, sőt — mint a filozófia alapdiszciplínája — első sorban, kötelezve<br />
van. Az ismeretelmélet csak akkor nyugszik a filozófia által megkövetelt biztos alapon, ha az ismeret<br />
megállapított kritériumaival a saját eljárását is igazolni tudja. Vagyis: nem elegendő, ha a „tárgyak” ismeretét<br />
meg tudjuk magyarázni, hanem meg kell tudnunk magyarázni a „tárgyak” ismeretének az ismeretét is, és<br />
pedig az ismeret ugyanazon kritériumai alapjára. A filozófia ismeret, melynek az ismeret kritériumai által kell<br />
tudnia igazolni magát. Ha e kötelességéről megfeledkezik, vagy felsőbbrendű megismerési módokra való<br />
hivatkozással kikerüli, letért a tudomány útjáról. Ezért kérdezzük: megmagyarázható-e az ismeretelmélet<br />
azon ismerete, hogy az ismeret tárgya egy transzcendens Kell, az ismeret Rickert által adott kritériumai<br />
alapján? Más szóval, mi annak az ismeretnek, hogy az ismeret tárgya egy transzcendens Kell, a tárgya?<br />
Annak az ismeretnek, mely az ismeret tárgyának a transzcendens Kellben való megjelölését tartalmazza, a<br />
tárgya megint csak egy transzcendens Kell kell hogy legyen, különben maga nem volna tárgyas ismeret,<br />
azaz nem volna ismeret. A transzcendens Kell itt kétszer fordul elő. Először, mint az a transzcendens Kell,<br />
melynek alapján az ismerő szubjektum az ismereti „tárgy” tartalmához a transzcendens Kell formáját<br />
hozzárendeli. Ez a Kell mint az ismeretelméleti ismeret tárgya egy tudatos (bewusst), de nem tudott, ismert<br />
(gewusst) Kell. Ennek a tudatos Kellnek elismerése alapján jut az ismerő alany a Kell tudásához,<br />
ismeretéhez, vagyis a tudott, ismert Kellhez. Az első Kell az ismeret tárgyasságát megalapozó, tudatos kell,<br />
a másik Kell az előbbi Kell elismerése alapján megismert, tudott Kell, az ismeretelmélet tudományának<br />
„tartalma”. A tudatos Kell igenlése által jutunk a kellett Kell ismeretéhez. 37 Az ismeretelmélet eredményei<br />
tehát az ismeret ugyanazon kritériumait mutatják fel, mint minden ismeret. Ebben áll az ismeretelmélet<br />
önigazolása. — Az önigazolásnak van azonban egy homályos pontja, mely mellett nem szabad megjegyzés<br />
nélkül elhaladnunk. A homályos rész az a tartalom, melyhez a megismert Kell formája az ítélet megismert<br />
tárgyában az elismerendő Kell elismerése alapján hozzátartozik. Mi ez a tartalom? A kérdéses tartalom nem<br />
lehet valamely meghatározott tartalom, mely, mint olyan jellemezhető volna. A kérdéses tartalom az a<br />
valami, mely minden különös tartalomtól különbözik, s mint ilyen pozitíve meghatározhatatlan.<br />
A tartalom kérdése különben nemcsak itt és ily módon okoz nehézségeket. A tartalom a maga puszta<br />
tartalmiságában mindenütt egy felfoghatatlan irracionalitás, melyet az ismeretben csak annyiban tudunk<br />
elérni, hogy a feltétlenül érvényes transzcendens Kell alapján teoretikus formákkal kötjük össze. Minthogy a<br />
transzcendens Kell csak a teoretikus formákra vonatkozik, azoknak szolgál mértékéül, az ismeret tartalmi<br />
igazsága általa, s így semmikép, biztosan el nem dönthető. Nekünk meg kell elégednünk az ismeretek<br />
formájára vonatkozó transzcendens normák ismeretével. Hogy e normák követése alapján a tartalmakkal<br />
egybekapcsolt formák áthatják-e a tartalmakat, vagyis tartalommal teljes ismeretekhez vezetnek: a formák<br />
hatalmának kérdése, mely a hit tárgyai közé tartozik. Mi hisszük, hogy a formai normák követése a világ<br />
tartalommal teljes ismeretéhez vezet bennünket. Hitünk egy metafizikai hatalomra utal, mely az értékformák<br />
37 V.ö. Rickert: Der Gegenstand der Erkenntnis. 194. l.<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006 - 18 -