VALÓSÁG ÉS ÉRTÉK
VALÓSÁG ÉS ÉRTÉK
VALÓSÁG ÉS ÉRTÉK
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
KIBÉDI VARGA SÁNDOR : <strong>VALÓSÁG</strong> <strong>ÉS</strong> <strong>ÉRTÉK</strong> — Az ismeretelmélet és értékelmélet alapproblémája<br />
fogadniok, meg kell tudni határozniok. A filozófia tartalma mindíg csak forma lehet. Aki e tartalom tartalmát<br />
keresi, annak el kell hagynia a filozófiát, de annak le is kell mondania az Egész perspektívájáról. Szemét<br />
csak részleteken legeltetheti. — Mindezzel szemben felvethető a kérdés: hogy lehet Egészről beszélni, ha<br />
Egész alatt csak formát értünk? A formának tartalom nélkül nincs értelme s a tartalom mellett a forma az<br />
Egésznek csak fele, de nem egésze. A kérdésben rejlő nehézség egy félreértésen alapul. A forma<br />
természetesen nem áll magában, hanem mindíg a tartalom formája. De az Egész, mint a forma és tartalom<br />
különödetlen egysége a tudomány által fel nem fogható, meg nem ragadható. Egy mindenható szellem<br />
képes lehet rá, nekünk azonban mint teoretikus embereknek meg kell elégednünk, ha az Egésznek a<br />
formáját, az Egészet mint formát, a tartalomtól elválasztva és egyúttal a tartalomra vonatkoztatva,<br />
ismeretünkben magunkévá tehetjük. Nem „üres” formákat ismerünk meg tehát, hanem a tartalom formáit. S<br />
ha e formáknak a tartalomhoz való viszonyát megmagyaráztuk, megtettük mindazt, amire csak teoretikus<br />
ember képes: megismertük az Egészet mint szintetikus egységet.<br />
Az ítélet tárgyának meghatározása körül az ismeretelmélet kezdetétől napjainkig szünetlen harc folyik. A<br />
naiv realizmus képtelen elméletétől, mely az ítéletben a valóság hű másolatát látja, mint a tudományban<br />
számot nem tevő felfogástól, itt eltekinthetünk. Annál nagyobb figyelemmel kell lennünk a transzcendentális<br />
realizmus és a szubjektív idealizmus vagy pozitivizmus ma is tekintélyben álló tanaira, melyek egymás ellen<br />
folytatott küzdelme az ítéleti tárgy problémája nehézségeinek megvilágításával munkánkat nagyban<br />
előmozdíthatja.<br />
A transzcendentális realizmus felfogását Maier Henrik ítéletelméletén fogjuk példázni, ki e tannak ma<br />
egyik legjelentősebb képviselője. 14 Maier az ítélet jellemző tényezőit az exisztencializálás vagy objektiválás<br />
és a logikai asszimiláció vagy hozzáhasonítás (Angleichung) funkcióiban jelöli meg. A két funkció<br />
lényegében egy, mert az objektiválás sem egyéb, mint asszimiláció, az adottság logikai asszimilációja a<br />
kategoriális formaelemekhez. Az adottság, melyet a kategoriális funkciók asszimilálnak, nem a tudat<br />
immanens tartalma, hanem a tudatra nézve transzcendens. Az ítélet azért általában nem egyéb, mint egy, a<br />
tudatra nézve transzcendens adottságnak kategoriális formálása. „A transzcendens adat adottsága az ítélet<br />
logikai szükségképiségében funkciós, az ítéleti tárgy objektivitásában tárgyas kifejezésre jut”. (Maier:<br />
Philosophie der Wirklichkeit. I. 419. l.) Minthogy pedig a transzcendens adat funkciós-logikai formálása<br />
logikailag előbbvaló, mint annak tárgyas formálása, ennélfogva ítéleteink logikai szükségképisége vagyis<br />
igazsága mindíg fölébe van rendelve az ítéleti tárgy valóságának. Maier ítéletelméletének egyéb<br />
vonatkozásaira reátérnünk felesleges. Célunkhoz elég, ha a fent vázolt sorokat kissé közelebbről<br />
megvilágítjuk. Az ítélet szubjektív oldalán találjuk a kategóriákat, e Maier szerint a maguk aprioritásában<br />
pusztán emberi természetünkben gyökerező, pszichikai funkciókat, melyeknek kapcsolatba kell jutniok az<br />
empirikus adottsággal, hogy ismeretet alkothassanak. A kapcsolat lényegét Maier ép ellenkezőleg fogja fel,<br />
mint ahogy azt Kant a kategóriák transzcendentális dedukciójában tanította. Kant transzcendentális<br />
dedukciója értelmében nem a kategóriáknak kell alkalmazkodniuk a tapasztalathoz, hanem a tapasztalat<br />
tárgyainak kell alkalmazkodniuk a kategóriákhoz, hogy általános érvényű, egy szóval objektív ismeret<br />
keletkezhessek. Az objektiválás alapja a szubjektív kategóriákban van és pedig két tekintetben.<br />
1. A kategóriák „szubjektivitása” azok aprioritását, az egyénfeletti vagy általános tudatból való származását<br />
jelenti, mely sem az egyéni, sem az általános emberi tudatból le nem vezethető, meg nem érthető. A<br />
kategóriák az általános tudat, az Ész alaptörvényei s ezért minden ismerő szubjektumra érvényesek.<br />
2. Az apriori kategóriák általánosan érvényesek a tapasztalat objektumaira, mert a tapasztalat<br />
nélkülözhetetlen feltételeit, a tapasztalat lehetőségének szükségképi szabályait képezik. 15 Maier ezzel<br />
szemben a pszichikai funkciókként értelmezett kategóriákat a transzcendens-empirikus adottságra vezeti<br />
14 Maier ítéletelméletének részleteire, valamint ítéletelméletének rendszere egészében elfoglalt helyzetére nézve<br />
„Heinrich Maier: Philosophie der Wirklichkeit I. Teil: Wahrheit und Wirklichkeit. (Tübingen, 1926. J. C. B. Mohr (Paul<br />
Siebeck). XIX, 590 1. 8°.)" c. műben tájékozódhatsz. — E helyütt kell megemlítenünk: Maier a transzcendentális<br />
realizmus elnevezést nemcsakhogy nem fogadná el, hanem a transzcendentális realizmus veszélyes kinövései ellen<br />
maga is hadakozik. De bár mélyenjáró tanulmányokban megnyilatkozó kritikai szelleme a transzcendentális realizmus<br />
egyes nehézségeit meg is próbálja elkerülni, kikerülni mégsem tudja teljesen. Tana végső konzakvenciáiban a<br />
transzcendentális realizmusra vezet. — Magyarul lásd Varga Sándor: A mai filozófia válsága Maier Henrik<br />
valóságfilozófiájának megvilágításában c. tanulmányát („Athenaeum", XIII. kötet, 3-4. füzet), mely Maier fenti művének<br />
jellemzését és kritikáját tartalmazza! (Maier tanának jellemzését nagyjából e tanulmányomból vettem át. (Szerző).)<br />
15 Az általános érvényűség e két oldalának megkülönböztetését vesd össze Eduard Spranger: Lebensformen.<br />
Geisteswissenschaftliche Psychologie und Ethik der Persönlichkeit. (5. vielfach verbesserte Auflage. Halle (Saale), 1925.<br />
Max Niemeyer. XVI, 450 l. 8°.) c. műve 123. l.-val! — Kant transzcendentális dedukciójának részleteire nézve lásd Varga<br />
Sándor: A transcendentalis deductio Kantnál. Bevezetés Kant philosophiájába. (Acta litt. ac scient. reg. univ. Francisco-<br />
Josephinae. Sectio philosophica. Tomus I. Fasciculus 4. Szeged, 1926.) c. tanulmányát! [A mű megjelent elektronikusan<br />
a Mikes International kiadásában, 2005-ben; http://www.federatio.org/mikes_bibl.html. — Mikes International Szerk.]<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2006 - 9 -