KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
HOLLANDIAI MIKES KELEMEN KÖR 45. TANULMÁNYI NAPOK - 2004. SZEPTEMBER 9-12. <strong>KULTÚRÁK</strong> <strong>TÉRHÓDÍTÁSA</strong><br />
Megsz nik a kett zött világ, az objektiváltság: „Nem való ez, nem is álom”. Ezt a határhelyzetet még<br />
egyszer, ironikusan, ok-okozati jelleggel akarja megnevezni, de csak képletes idéz jelre futja („ugy nevezik,<br />
szublimálom ösztönöm”); er sebb az oldás: a nyelvt l elszabaduló kép („mint oszol”). Ez a pont, amelyben a<br />
korábbi verseiben leírt, és az Eszmélet cím versben dialogikus helyzetbe helyezett „vas világ a rend”<br />
megsz nik poétikai ihlet lenni; „Most homályként száll tagjaimban álmom s a vas világ a rend”. Ebb l a<br />
kett sségb l poétikailag kell valahogyan kilépnie. Korrekcióra van szüksége. A jelentést l eloldott szavak<br />
vizsgálatát választja, amely elvezeti verse végén valami dalszer en dúdolható pszeudó-kép<br />
megformálásához.<br />
Leírhatom ezt a poétikai alakulást a kortársi európai költészet eseményeivel összhangban:<br />
összeolvashatom ezt a poétikai stációt Yeats kései verseivel, Rilke elégiáival. De – egy sajátos közvetítésre<br />
felfigyelve -- még a Tao te king világában való elhelyezkedést sem zárhatom ki, oda kell figyelnem Huxley és<br />
Schrödinger már jelzett felvetésére: „De éppen ez az a hely, ahol véleményem szerint a görög<br />
természettudományos gondolkodás valóban helyesbítésre, a »Kelettel való keveredésre« szorul” 17 . Végül is<br />
a vers létrejöttének ezt az olvasatát sem hagyhatom figyelmen kívül.<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2005 - 80 -<br />
* * *<br />
„Tragic joy”: a huszadik századi líra elégiai hangneme A „Költ nk és Kora” József Attila egyik utolsó és<br />
mindenképp nagy jelent ség költeménye.<br />
„Költ nk és Kora”<br />
Ime, itt a költeményem.<br />
Ez a második sora.<br />
K bet kkel szól keményen<br />
címe: „Költ nk és Kora”.<br />
Ugy szállong a semmi benne,<br />
mintha valaminek lenne<br />
a pora…<br />
Ugy szállong a semmi benne,<br />
mint valami: a világ<br />
a táguló rben lengve<br />
jöv jének nekivág;<br />
ahogy zúg a lomb, a tenger,<br />
ahogy vonítanak éjjel<br />
a kutyák…<br />
Én a széken, az a földön<br />
és a Föld a Nap alatt,<br />
a naprendszer meg a börtön<br />
csillagzatokkal halad –<br />
mindenség a semmiségbe’,<br />
mint fordítva, bennem épp e<br />
gondolat…<br />
r a lelkem. Az anyához,<br />
a nagy rhöz szállna, fönn.<br />
Mint léggömböt kosarához,<br />
a testemhez kötözöm.<br />
Nem való ez, nem is álom,<br />
ugy nevezik, szublimálom<br />
Ösztönöm…<br />
Jöjj barátom, jöjj és nézz szét.<br />
Hatvany Bertalannak<br />
17 Schrödinger, Erwin: Válogatott tanulmányok, i. k. 270. Idézett német nyelv tanulmány: „Es ist das aber genau die<br />
Stelle, wo m. E. das griechisch-naturwissenschaftliche Denken wirklich einer Korrektur, einer »Blutmischung mit dem<br />
Osten« bedarf” (74.); Schrödinger ezzel Huxleyre hivatkozik, Aldous, Huxley: The Perennial Philosophy, Chatto &<br />
Windus, London 1946.