KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
HOLLANDIAI MIKES KELEMEN KÖR 45. TANULMÁNYI NAPOK - 2004. SZEPTEMBER 9-12. <strong>KULTÚRÁK</strong> <strong>TÉRHÓDÍTÁSA</strong><br />
„világirodalomnak” nevezett mez ben valaha megfigyelt. Ugyanakkor olyan tendenciákkal is<br />
szembesülhetek, amelyek a huszadik század folyamán a vallási ökumenének is alkotó elemei.<br />
A magyar poétikában is megjelenik – a hangsúlyossá váló „hézagokat” kiegészítend -- a keleti<br />
gondolkozásmód adaptációja, méghozzá a nagy költészet szintjén: az idézett József Attila és Weöres<br />
Sándor mellett Szabó L rinc (1900--1957) életm vében. Prózánkban pedig Szentkuthy Miklós (1908--1988)<br />
kapcsolódik tájékozódásával a keleti világ gondolkozásmódjához, a Szent Orpheus Breviariuma cím –<br />
egész életm vét keresztülfolyó – esszésorozatának egyik kötetét, az ironikus cím Europa Minort éppen a<br />
keleti kultúrkör befogadásának szánva. Nem hinném, hogy mindez irodalmi divat lett volna, esetleg<br />
valamilyen tematikai-dekoratív kiegészítés, talán alkalmanként az apadó ihlet pótlására keresett tematika,<br />
sokkal inkább az európai gondolkozás alakulásának igénye által kiváltott poétikailag is érvényes igény<br />
jelentkezése.<br />
Számomra a tizenkilencedik-huszadik századi modernség megnyilatkozási formái éppen a nyugati<br />
gondolkozásban megjelen „hézagok” tudatosulásának fázisait jelentik. 1. A monologikus jelleg a szöveg<br />
egyértelm végigmondásának, a kompozíció megalkotottságának igényével jelentkezik; az ember és világa<br />
értelmezésében fellép zavarok leírása a hagyományos európai kauzális gondolkozás módozatainak<br />
segítségével. (<strong>Magyar</strong> irodalmi példával élve: Babits Mihály [1883--1941] költ és esszéíró világirodalmi<br />
számvetésének – bárha Goethe világirodalom-fogalmából indul ki -- tudatosan lesz kítve Az európai<br />
irodalom története címet adja.) 2. Az irodalomtörténet során a legtöbb szövegben, minden id ben jelenlév<br />
dialogikus jelleget a szerz k preferáltan kezdik alkalmazni. Szövegeikben szembeállítják a grammatikát és a<br />
kauzális logikát. A m alkotásban ezáltal a grammatikailag rigorózusan megalkotott szöveg önmaga ítéletjellegét<br />
kérd jelezi meg. Ad absurdum: egyazon szövegen belül egyszerre jelenik meg állítás és annak a<br />
kétségbe vonása. Ez feleltethet meg a Schrödinger által jelzett „hézagok”-at felmutató határhelyzetnek: az<br />
embert és világát felmér hagyományos európai gondolkozásmód megoldatlanságainak tudatosítása.<br />
Párhuzamosan jelenik meg mind a természettudományos, mind a poétikai gondolkozásban. Samuel Becket<br />
címadásával metaforikusan szólva: Fin de partie. 3. Ennek feloldásaként jelentkeznek a szintetizált jellegre<br />
való különféle poétikai törekvések. Céljuk a gondolkozásmód „dialogikus” határhelyzetér l való elmozdulás<br />
megszervezése, a „hézag”-ok kitöltésére alkalmazható módozatok felkutatása. A személyiség<br />
feloldhatatlanként felt n válságának felmutatása ellenében a személytelenségben való feloldódás<br />
lehet ségeinek feltalálása. A tragikussal szemben az elégikus szerkezet megszerkesztése. Ennek a<br />
dialogikus és szintetizáló jellegzetességnek a párbeszédét Gottfried Benn és T. S. Eliot költészetének<br />
elkülönbözésével jellemezhetem.<br />
Bárha az általam vázolt három jelleg elméletileg külön-külön leírható, történetileg mégsem határolható el<br />
egymástól, önálló irodalomtörténeti korszakolásuk szerintem nem jelölhet . Jellemzésükre annyit<br />
jegyezhetek meg, hogy egymást irreverzibilisen feltételez kategóriákként jelennek meg a tizenkilencedikhuszadik<br />
századi modernség történetében. Ennek a sémának két epizódja azután karakteresen elkülönült.<br />
Az avant-garde, amely a monologikus és a dialogikus jelleg átmenetét kísérletezi ki olyan monumentális<br />
alkotásokban, mint – a szinte egyid ben keletkez – Transzszibériai próza, a Prufrock, a Mauberlay vagy a<br />
Margita, illet leg -- egy évtizeddel kés bb – A ló meghal a madarak kirepülnek. És a posztmodern, amely a<br />
szintetizáló jelleg ad absurdum való végiggondolása, az alkotónak szerkeszt vé való átmin sülése által, a<br />
szövegek egymást kiegészít , opponáló illet leg értelmetlenül egymásra meredésének folyamatát szervezi a<br />
gyönyörszerzés megvalósulásává.<br />
Szememben az így felvázolható tizenkilencedik-huszadik századi modernséget a lírában a<br />
legkiforrottabban Ezra Pound képviseli. Ugyanakkor az általa megvalósított szintézis alakulásában – mint<br />
minden kor esetében -- a korszak költészete tudatosan is – de még inkább öntudatlanul, s t nem egyszer a<br />
költ társak kifejezett ellenszenve ellenére -- összemunkált.<br />
A magam elkövetkez kísérlete során a magyar költészetb l három költ egy-egy alkotását veszem<br />
szemügyre abból a szempontból, hogyan szervült az adott költ k munkássága az imigyen megképz d<br />
poétikai szintézisbe. Schrödinger ötlete mentén figyeltem fel olyan poétikai megoldásokra, amelyek<br />
összeolvashatóak a tudós fizikus kérdésfeltevésével, egyben pedig a magam poétikai rendjében határesetet<br />
jeleznek, a modernség dialogikus jellegének felmutatásával tendálnak a szintetizált jelleg megformáltsága<br />
felé. Megjegyezve természetesen, hogy korok és néz pontok bármikor átrendezhetik a viszonyítási<br />
szempontokat, új kérdez horizontokat nyithatnak, ennek megfelel en másfajta olvasási – és ebb l<br />
következ en: összeolvasási -- trendeket kanonizálhatnak. Ugyanakkor Szabó L rinc szavával én is<br />
elmondhatom: “ha itt és most és én tekintem: / így forognak a csillagok!” 14<br />
14 Szabó L rinc: Csillagok közt. Megjelent: 1932. január 6. Szabó L rincnél ennek a versnek a kezd felütését l<br />
(„Törvényszék? Én is az vagyok!”) számíthatjuk költészetében a Kritik der praktischen Vernunft-beli kanti kategórikus<br />
imperatívusz közismert szállóigéjének („Zwei Dinge erfüllen das Gemüt mit immer neuer und zunehmenden<br />
Bewunderung und Ehrfurcht, je öfter und anhaltender sich das Nachdenken damit beschäftigt: Der bestirnte Himmel über<br />
mir, und das moralische Gesetzt in mir”) tudatos felülírását, a morál és az igazság kérdésének relativizálását. Nem<br />
véletlen, hogy az 1932-es Te meg a világ kötetében éppen az 1931-es keletkezés Tao Te King és a Rigvéda cím<br />
versek után következik.<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2005 - 78 -