KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
HOLLANDIAI MIKES KELEMEN KÖR 45. TANULMÁNYI NAPOK - 2004. SZEPTEMBER 9-12. <strong>KULTÚRÁK</strong> <strong>TÉRHÓDÍTÁSA</strong><br />
Csernus Sándor<br />
Átmeneti fellendülés, vagy esély az áttörésre?<br />
A magyar kultúra pozíciói és a magyar irodalom Franciaországban<br />
A magyar irodalom külhoni (ezen belül franciaországi) fogadtatásában a kilencvenes évek során, de<br />
különösen az ezredforduló után mind jobban érzékelhet változások következtek be. Ezek a változások<br />
nyilvánvaló kapcsolatban álltak a nyolcvanas évek végén, a kilencvenes évek elején bekövetkezett<br />
fordulatokkal, illetve rendszerváltozással (vagy ha úgy tetszik, rendszerváltozásokkal). 1956 és 1968 óta<br />
el ször ilyen mértékben el ször irányult ismét erre a földrajzi régióra a figyelem.<br />
Az ún. „keleti blokk” felszámolódása s az „uniós tagjelölt” országok csoportjának fokozatos (és<br />
egyáltalában nem automatikus és egyértelm !) kialakulása nem csak ide irányította a figyelmet, hanem<br />
hosszú id n – majd másfél évtizeden - keresztül az aktualitás szintjén tartotta a „Köztes Európa” iránti<br />
érdekl dést. Az uniós csatlakozással összefüggésben, mint emlékszünk rá, kezdetben csak <strong>Magyar</strong>ország,<br />
Lengyelország és Csehszlovákia (majd Csehország és Szlovákia) esetében lehetett egyértelm<br />
fogadókészségr l beszélni. Emlékeztetnénk arra is, hogy az els uniós el -b vítési programok között a<br />
legfontosabb (az. ún. PHARE-program) – s ez ritkán fordult el korábban – ország-nevekben is definiálta a<br />
f b vítési irányt.<br />
Vizsgálódásunk szempontjából lényeges, hogy a magyar szerep ezekben a világpolitikai szempontból is<br />
lényeges, általános mozgásokban igen jelent s volt – gondolok mindenekel tt az 1989-es határnyitásra és<br />
ezzel a magyar politikának a berlini fal lebontásában és a német egyesülésben játszott szerepére –, továbbá<br />
hogy a magyar külpolitika a kilencvenes évek során is meg rizte kezdeményez szerepét.<br />
Ez az aktivitás azonban nem volt mindig azonos intenzitású és prioritásaiban is mutatkoztak eltérések. Így<br />
a kilencvenes évek elején a magyar-magyar kapcsolatrendszer er teljes fejl dése kapott igen nagy figyelmet<br />
(amivel a hivatalos magyar külpolitika a magyar nemzet iránti régi adósságát igyekezett törleszteni),<br />
miközben megjelentek olyan nagyszabású (és nagyra tör …) elképzelések, mint a Budapest-Bécs (majd a<br />
Budapest-) világkiállítás terve, melynek természetesen az egyetemes magyar kultúra kisugárzásában is<br />
jelent s szerepet kellett volna kapnia. Új korszakot indított e téren az ún. Bokros-csomag, mely a gazdaság<br />
szanálása érdekében hozott drasztikus intézkedések eredményeképp az ambiciózus tervekr l való<br />
kényszer lemondást hozta. A bekövetkezett megszorítások a nemzetközi kapcsolatokat – s ezen belül<br />
különösen a kultúrát és az oktatást – is er teljesen érintették, s különösen a kultúra anyagi és strukturális<br />
feltételrendszerben okoztak nehézségeket. (Pl. a külföldi kulturális intézeti hálózat – mely „épphogy<br />
megúszta” a racionalizálási „piacosítási” törekvéseket – a rendszerváltozást követ en, lehet ségeit tekintve,<br />
ekkor volt „mélyponton”.)<br />
Id közben a magyarországi kulturális politikai háttér is megváltozott. Ekkor talán még sokan hittek abban,<br />
hogy elég, ha privatizálódik a rendszer, az „intervencionista” állam kivonul a kultúra területér l, és helyére<br />
automatikusan bevonul a civil társadalom a maga szervez déseivel, s a kultúra új alapokon, új lendületet<br />
kap. Nos, a privatizálódás – több-kevesebb sikerrel – megtörtént, az állam fokozatosan kivonult, de az általa<br />
szabadon hagyott területeken nem, vagy alig jelent meg a civil társadalom. A magyar kulturális politika a<br />
kultúra finanszírozásában egyre kisebb az állami szerepvállalást prognosztizált (amihez ideológiai téren a<br />
kultúra finanszírozásának liberális megközelítését hangsúlyozta). Ez a helyzet is hozzájárult ahhoz, hogy a<br />
kilencvenes évtized els felében a magyar kultúra számára a nemzetközi területeken kínálkozó<br />
lehet ségeket a magyar állam nem tudta kell képpen kihasználni.<br />
Miközben viszont a magyar-magyar kapcsolatrendszer fejlesztésének adott kezdeti prioritás az<br />
egyetemes magyar kultúra fejl dése számára hosszabb távon is „befektetést” jelenthetett, a kultúra és az<br />
állam viszonyának liberális felfogása (melynek egyik fontos összetev je az állam visszavonulása) nem<br />
hozott kézzel fogható eredményeket és számos területen a „se állam, se piac, se civil társadalom, se<br />
mecenatúra” helyzethez vezetett. (Ez a jelenség – erre vissza fogok térni kés bb – korántsem volt<br />
egyedülálló az uniós tagjelölt államok kulturális politikájában, és számos országban – ahol a szocializmus<br />
id szakból ismert „maradék-elv” és a kultúra menedzselésének liberális – néhány esetben széls ségesen<br />
liberális és dönt en piac-központú – megközelítése egymást er síthette a kultúra állami<br />
alulfinanszírozásának kialakításában, a kulturális terület fejl désére súlyosan negatív hatást gyakorolt.)<br />
A kulturális politika lendületvétele és a kulturális külpolitika dinamizálódása a kilencvenes évek második<br />
felét l datálható. Kétségtelenül komoly szerepe volt ebben az évfordulókhoz kapcsolódó kulturális és<br />
politikai aktivitásnak, mindenekel tt a honfoglalás 1100-ik, az ötvenhatos forradalom 40-ik, az 1848-as<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2005 - 64 -