KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
HOLLANDIAI MIKES KELEMEN KÖR 45. TANULMÁNYI NAPOK - 2004. SZEPTEMBER 9-12. <strong>KULTÚRÁK</strong> <strong>TÉRHÓDÍTÁSA</strong><br />
(3)A dohányzás intézményes üldözése és ennek tanulságai<br />
Ne áltassuk magunkat, a nikotin is kábítószer, ugyanúgy mint az alkohol, a hasis, vagy az ópium. Élvezete<br />
függ séghez vezet. Minden társadalomban éltek valamilyen élvezeti cikkel. A modern nyugati típusú<br />
társadalmak a koffeint, az alkoholt és a nikotint engedélyezték, illetve a 19. században még az ópiumot is.<br />
Keleten Allah az alkoholt megtiltotta híveinek. Amerikában is megkísérelték a betiltását, ez volt a Prohibition<br />
(1919-1933), ami csak a csempészek zsebét gazdagította. Legutóbb Gorbacsov igyekezete mondott cs döt<br />
a Szovjetunióban, hogy leszoktassa honfitársait a vodkáról.<br />
Ám minket itt és most csupán a nikotin intézményes üldözése érdekel.<br />
Ötven évvel ezel tt Sir Richard Doll az angol Medical Research Council felügyelete mellett kollégáival<br />
azon dolgozott, hogy felismerjék milyen környezeti tényez k és társadalmi viselkedési formák járulnak hozzá<br />
a lakosság egészségi állapotának a romlásához. A kórházak halálozási adatait tanulmányozva, úgy találták,<br />
hogy a múlt század els felében jelent sen emelkedni kezdett a tüd rákban elhunytak száma. A kutatók,<br />
köztük Doll is, eleinte a kipufogó gázokra gyanakodtak, hiszen a bels elégés motor feltalálása óta<br />
igencsak megnövekedett a nagyvárosokban a forgalom. Ugyanígy gyanúsított lett az útburkolat építéséhez<br />
használt koncentrált kátránytartalmú anyag, a bitumen is.<br />
Richard Doll azt találta vizsgálatai során, hogy a tüd rákban elhunytak nagyrésze dohányos volt. 1954ben<br />
közzé tette az Austin Bradford Hill-lel végzett statisztikai felmérések eredményeit a British Medical<br />
Journalban. Iain Macleod, az akkori egészségügyi miniszter sajtókonferencián jelentette be a nemvárt<br />
eredményt. Ett l kezdve számíthatjuk a dohányzás intézményes üldözését. Zárójelben megjegyzend ,<br />
anélkül, hogy ezzel Doll és munkatársai érdemeit kisebbíteni igyekeznénk, hogy két náci tudós már 1943ban<br />
közzétett egy dolgozatot, melyben a dohányzás és a rák közötti összefüggést kimutatták. A kutatást<br />
Hitler szponzorálta, aki maga is harcos antinikotinista volt. Doll ezt úgy kommentálta kés bb, hogy a náci<br />
tanulmány meglehet sen primitív szinten mozgott, konklúziói sem voltak meggy z ek, és egyébként is csak<br />
jóval a saját kutatásai után értesült a dolgozat létér l.<br />
Mivel engem csak az üldözés lélektani tényez i érdekelnek, csupán néhány mozzanatot szeretnék<br />
felidézni. Tehát a hatvanas években teljes g zzel megkezd dött a felvilágosítás. Mindenhol. Eleinte<br />
látszólag csak a dohányzás csökkentése volt a cél. Hogy aki húsznál kevesebb cigarettát szív, az nincs<br />
veszélyben. Hogy a füstsz r s cigaretta „egészségesebb”, mert kisz ri a karcinogén anyagok jó részét.<br />
Hogy szivarozni kell cigarettázás helyett, mert a szivarban nincs papír, ami a f rákkelt anyag. Hogy a<br />
dohányzás csak egy rossz szokás, amit könny abbahagyni. Különben is tompítja a szaglószervet és az<br />
ízlel bimbókat.<br />
Komolyra akkor fordult a dolog, amikor az 1970-es évek elején Angliában ráírták a cigarettára a<br />
figyelmeztetést: hogy „a tiszti f orvos úgy döntött, hogy a dohányzás rákot okoz.” A megfogalmazással volt a<br />
baj. Gyerekkorunkból emlékezhetünk az antialkoholizmus jelszavára: „Az alkohol öl, butit, és nyomorba<br />
dönt.” Így ebben a sorrendben. Azon nevetgéltünk, hogy ha megöl az alkohol, akkor mit számít az elbutulás<br />
vagy a nyomor. A dohányzásellenes jelszóval is ilyenformán volt a baj. Hogy rákot okoz (causes). Ezt<br />
egyetlen dohányos sem vette komolyan. Mert ez száz százalékos teljesítményt kíván a nikotin részér l és ez<br />
mindaddig nem igaz, amíg minden dohányos nem tüd rákban hal meg. A hirdetési hadjárat alkotói úgy<br />
okoskodtak, hogy ha azt írják, hogy okozhat (may cause), ami igaz, de nem elég hatásos, akkor mindenki<br />
úgy véli majd, hogy megússza, tehát rá nem vonatkozik a szentencia. Az els nagy hirdetési kampány nem<br />
volt elég hatásos. Igaz, így is születtek eredmények. A neofiták, akik néhány napja hagyták abba a<br />
dohányzást, dicsekedtek, hogy sokkal könnyebben lélekzenek, jobban ízlik nekik az étel, és jobban<br />
alszanak. Még volt egy téves premissza a kampányban. Bagatellizálni akarták a függ séget. A média<br />
teliszájjal harsogta, hogy csak egy rossz szokás, amir l akarater vel bármikor le lehet szokni. Kés bb aztán<br />
kiderült, hogy a nikotin molekulái bizonyos receptorokba záródnak az idegrendszerben, és ez<br />
nikotinfügg séghez vezethet, éppenúgy, mint az alkohol. De nem mindenkib l lesz alkoholista, aki sokat<br />
iszik. Nem minden sokat cigarettázó egyénb l lesz nikotinista.<br />
Az igazi el relépés akkor következett be, amikor a nyolcvanas években feltalálták a dohányzás<br />
környezetszennyez voltát, tehát azt, hogy a mások által kilehelt dohányfüst beszívása is (a secondary<br />
smoking) rákot okozhat, és a kampány hívei váratlanul hadseregnyi önkéntes szövetségest találtak a<br />
nemdohányosokban. Ekkor kezd dött a boszorkányüldözés.<br />
Ez a mozzanat alaposan megosztott minden társadalmat, hiszen végs soron potenciális gyilkosnak<br />
lehetett minden dohányost tekinteni. A hisztéria olyannyira felfokozódott, hogy az üldöz k mindent<br />
megengedhettek maguknak, és elkezdték a dohányosokat kitiltani el ször helyiségekb l majd épületekb l.<br />
Ki az id járás viszontagságainak. Erre egyetlen példa: a feleségemé, aki soha életében nem dohányzott, és<br />
mint egy sok alkalmazottat foglalkoztató intézmény liberális f igazgatója, egyetlen helyiséget jelölt ki<br />
dohányzásra. A nemdohányosok lobbijának azonban be kellett adnia a derekát, és a dohányosok innen is az<br />
utcára kerültek. A könyvtár elé. És itt következik a történet csattanója: a nemdohányos boszorkányüldöz k<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2005 - 155 -