KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
KULTÚRÁK TÉRHÓDÍTÁSA - Hollandiai Magyar Szövetség
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
HOLLANDIAI MIKES KELEMEN KÖR 45. TANULMÁNYI NAPOK - 2004. SZEPTEMBER 9-12. <strong>KULTÚRÁK</strong> <strong>TÉRHÓDÍTÁSA</strong><br />
Kis kúpok n nek fel el ttem valami fekete, vízszintes rétegb l, s r n, csúcsos, kör alakú, felül behorpadt<br />
kis hullámok, és visszasüllyednek. Egészen kis gy r k jelzik a kiemelkedések és elmerülések helyét.<br />
Rengeteg van, harmonikáznak, összevissza, ritmikusan, olyanok, mintha egy hordó víz kör alakú felszínén<br />
es nélkül es cseppek hólyagokat, buborékokat vernének. Aztán a kép kiszélesedik, az apró hegyek<br />
megnyílnak, de ugyanakkor én is távolodom t lük, úgy, hogy az arány megmarad, csak most már végtelen<br />
nagy tájat látok be, sok egyszín feketét, halványsárga oldalvilágítással, amely árnyakat vet. A hegyek<br />
hirtelen felnövése és apadása tovább tart, ez a bolond tánc, és rendkívül érdekel. Világosan tudom, hogy<br />
érdekel s majdnem önmagamnál vagyok. Csodálkozom. Értelmem keresi, hogy hol láttam ilyet, mert kellett<br />
volna látnom, hiszen olyan természetes. Valami utasítás félét érzek, hogy mindeddig elszalasztottam ezt a<br />
látványt, ezt a megfigyelést mintha valamikor láttam volna. Hirtelen fekete üvegszer anyaggá változik<br />
minden, a tenger és a roppant vízkúpok, tintahegyek a tintatengerben, amint puhán járva himbálóznak. rült<br />
ritmus, nevetni kell. A körök vigyorgó szájak egy-egy pillanatra, aztán megint eltorzulás, képek. Hold kráterek<br />
ezek, amint ezrével születnek és halnak meg: elsüllyednek és kiemelkednek. Óriási buborékok, de<br />
kúpalakúak. Azt hiszem, percekig néztem ket, álom nélkül, de csukott szemmel, aztán felnéztem és<br />
csodálkoztam.<br />
___________________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2005 - 109 -<br />
*.*.*<br />
Hézagokból épül szintézis. Zárásként hadd idézzem meg Szabó L rinc egyik legjobb ismer jét, az 1947ben<br />
megjelent Tücsökzene legels méltatóinak egyikét, S tér Istvánt: „A Tücsökzene monotóniája,<br />
zümmög , félálomszer hangulata mélyebbr l származik: a buddhai kontempláció tompított mámorából,<br />
mely ennek a költeménynek alapját képezi. Még a boldogság is, melyet ez a m hirdet – e boldogság, mely<br />
az élet minden apróságában s akár legszerényebb eseményeiben, képeiben és epizódjaiban is kielégülést<br />
talál --, még e fátyolos boldogság is kontemplatív színezet . »Ez a mámor, az emlékezeté – melyet<br />
szüntelen táplál a jelen«: íme, a költ legárulóbb vallomása arról a lelkiállapotról, melyb l m ve fogamzott. A<br />
Tücsökzene: a lelki mozdulatlanság nagy teljesítménye. Baljós teljesítmény. Mert legmélyebb értelme<br />
szerint: ez a mozdulatlanság az ellentmondások feloldhatatlanságának bevallása is.” 97 Amikor az<br />
nagyvonalú felismerését opponálni kezdtem, mert elfogadtam magam is az min sítését („baljós<br />
teljesítmény”!), és kerestem a Szabó L rinc-i m ben, amit „baljóssága” ellenében jelzett S tér: „Itt-ott át is<br />
szakítja az ataraxia burkát egy-egy sikoly – a magány, az elhagyatottság a valóságra döbbenés sikolya. Már<br />
ez is valóságos megkönnyebbülésnek hat a Tücsökzene mozdulatlanságában” 98 . Ellenében mindketten az<br />
európai költészet társkeres sóhaját kerestük 99 . Végül is a huszadik századvég legjelent sebb magyar<br />
versmondójának, Gáti Józsefnek Tücsökzene-el adását hallgatva S tér 100 a kontempláció új értelmezését<br />
adja: Szabó L rinc nem a semmit szemléli, hanem az egész nyugtalan világot fogadja be a lélekbe és teszi<br />
meg a szemlélet tárgyává. Örömmel fogadtam értelmezését 101 , mint ahogy most f hajtással csatlakozom<br />
vissza az atyai barát kiteljesed meglátásához, amelyet követve már eljuthatunk a hézagokból épül<br />
szintézis poétikai befogadásához.<br />
Valóban olyan felszabadulás következett el a keleti világ (a Dávid zsoltárait és az Evangéliumokat is<br />
magába szívó) vallásos tematikából kinyíló költészetének hatására 1945-ben Szabó L rinc költészetében,<br />
amely kiszabadította az egyik európai költ i hagyomány tragikus szorításából. Létrehozott egy új poétikai<br />
pozíciót, amelyik kiemeli az embert az etikai-történelmi megkötöttségb l és az antropológiai létezés<br />
tudatában olyan kérdezésmódot teremtett, amellyel a személyes létezést szembesíteni tudja a létezés<br />
mikéntjével. A semmi és a minden egyszerre átélhet kérdezésmódját alakítva pályája folytatásához.<br />
A keleti és nyugati vers mélység és magasság változatossága benne élt a költ teljes pályaképében,<br />
személyes sorsában, fordítói tevékenységében és legfontosabb alkotásaiban 102 . Ideológiaként, máskor<br />
pedig poétikai befolyásként. Aztán egy személyes és történelmi kataklizma hatására, egy esszé olvasása<br />
után egyetlen vers ötletéb l kiindulva megteremthette egyik legfontosabb teljesítményét, a Tücsökzenét és<br />
enged mostanra bepillantást számomra m helye talán legrejtettebb mozzanatába.<br />
97 S tér István: Szabó L rinc. In: Szabó L rinc összegy jtött versei. Magvet Könyvkiadó, Budapest, 1960. 1266.<br />
98 S tér István: Szabó L rinc, i. m. 1266--1267.<br />
99 Kabdebó Lóránt: Az összegezés ideje. 1945--1957. Szépirodalmi Könyvkiadó, Budapest, 1980. 115--207.<br />
100 S tér István: Gáti József Tücsökzenéje, Új Tükör, 1980. 17. szám, 28.<br />
101 Illés Endre, a Szépirodalmi Kiadó igazgatójának engedélyével még az imprimatúra után monográfiámban is<br />
hivatkozhattam írására, lásd . Az összegezés ideje, i. k. 125.<br />
102 Lásd például a Fitzgerald-féle Omár – még névhasználatában is –háromféle fordítását, illet leg újrafordítását: 1.<br />
Omár Khájjám: Rubáiját, Táltos, Bp., 1920; 2. Omar Khajjám: Rubáiját, Kner, Gyoma, 1930, újra: Helikon, Bp., 1965.; 3.<br />
Omár Khyyám: Rubáyját, Új Id k Irodalmi Intézet Rt., Bp., 1943. A három fordítást egy kötetben is ki szándékozott adni,<br />
utószavát halála el tt, 1957-ben meg is írta: Szabó L rinc: Az egyesített kiadás utószava, in: Érlel diákévek, Irodalmi<br />
Múzeum, 1979. 257--259.