Református prédikátorok Rákóczi Ferenc szabadságharcának idején
Református prédikátorok Rákóczi Ferenc szabadságharcának idején
Református prédikátorok Rákóczi Ferenc szabadságharcának idején
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
SEGESVÁRY VIKTOR : REFORMÁTUS PRÉDIKÁTOROK A RÁKÓCZI FERENC SZABADSÁGHARCÁNAK IDEJÉN<br />
- IV.rész. A <strong>prédikátorok</strong> a rendi társadalomban -<br />
minémű volt a prófétáké, evangelistáké, apostoloké, s mai is az<br />
evangeliomokbul élő szolgáké.” 2<br />
Ha valaki rangbeli és társadalmi megkülönböztetéseket tesz, ez csak a bűnt szolgálhatja.<br />
A különféle bűnök az alapjai annak, hogy egyik ember hívalkodhat és bővölködhet a másikkal<br />
szemben. Itt hangjuk teljesen az Ige szavaihoz simul, Jézus szent gyűlöletével ostorozva,<br />
ahogyan Ő szólt Israel nagyjai és a gazdagok ellen, akik nem juthatnak be a mennyek<br />
országába:<br />
„Sokan közülünk bíborban, bársonban öltözvén, jóll laktak az gazdagsággal.<br />
Luc. 16:14. Gyenge és királyok palotáira illő köntösökben akartak járni.<br />
Matt. 11:38.” 3<br />
Igen, a fényűzés szeretete, a még gazdagabbak utánzása, a mások megvetése és<br />
megbotránkozatatása, sőt „szegények orcáját akarván ösztövéríteni, Esa. 3:16,” 4 vagyis<br />
a szegények nyúzása, az ő kárukban való bővölködés, nyomorúságukból eredő jólét: ezek<br />
a formái, megnyilvánulásai, a tulajdonképpeni alapvető bűnnek, a pénz szerelmének.<br />
Óvakodjunk tőle, inkább az igazságot keressük:<br />
„Tanullyuk meg innen a mit írt Szent Pál I. Tim. 6:10: ’A pénznek szerelme<br />
minden gonoszságnak gyökere.’ Ne tartcsuk soha fellyebb valónak azt<br />
a bolond, néma bálvánj istent, a pénzt, az Igazságnál, melly a lélek<br />
ismeretében vagyon … Ne szeressük azt mód nélkül, ne árullyuk el azért<br />
soha a lelkünk ismerettyit, az igazságot, Istenünket, Krisztusunkat, hitünket,<br />
vallásunkat, atyánk fiait, nemzetségünket. Szeressük az Igazságot, mert az<br />
az Istennek képe.” 5<br />
De nemcsak a pénz csábításai viszik a széles útra az embert, hanem a lustaság, restség,<br />
dolgozni nem akarás is. Pedig dolgozni kell: „dolgozni, mint a szent embernek, kinek-kinek<br />
a neki adatott kegyelem, hívatal /mint szántó földe/ szerint.” A kálvinista kötelességtudat,<br />
szigorú elhívatottság érzés tűnik itt ki, s a munka bibliai megbecsülése. Kifejezetten prófétai<br />
a <strong>prédikátorok</strong>nál a talpnyalással, a hatalmasok előtt való megalázkodással, a gazdagoknak<br />
való hízelkedéssel kapcsolatos kritikájuk, s féltő szeretettel intenek, hogy a nagyok kegyét ne<br />
keressük mindenáron:<br />
„Ne heveréssel, hanem a kegyességnek erőszakos munkájival nyerhetni el<br />
az Istennek országát … [ez] által láthatod, micsoda úton esik el a világnak<br />
nagjobb része az Isten országától … Kivált a nagj emberek gratiáját és<br />
annak minden akarattyát, fellyebb az Istennél, cselekedeni, magát egjessel<br />
a torkáig tölteni, trágárságait elhalgatni, s nevetéssel approbálni – kész, mint<br />
a habernyicza magát minden formára változtatni, csak ezzel éri meg; nem<br />
tehetek rólla, mert nadj ember s kedvét kell keresnem. De nem gondollya azt<br />
meg, hodj jobb Isten kedvében lenni.” 6<br />
Milyen nagy dolog volt ennek kimondása abban a korban, mikor egyesek kegyétől százak és<br />
ezrek sorsa, élete függött!<br />
Mindezek mellett azonban újra és újra felhangzik a szegények kizsákmányolása, a csalárd<br />
úton való meggazdagodás ellen szavuk, hiszen saját koruk legsúlyosabb bűne is ez lehetett:<br />
„Nem csuda, ha sok hatalmasoknak, csalárd kereskedőknek, tolvajoknak,<br />
fösvényeknek, mások bérét el vonóknak, hamis ajándék uton<br />
2 NÁDUDVARI, i.m., 406-407. p.<br />
3 THURI, i.m., 217. p.<br />
4 Ibid.<br />
5 NÁDUDVARI, i.m., 31. p.<br />
6 Ibid., 148. p.<br />
____________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2005, Segesváry Viktor 1968-2005 - 61 -