Református prédikátorok Rákóczi Ferenc szabadságharcának idején
Református prédikátorok Rákóczi Ferenc szabadságharcának idején
Református prédikátorok Rákóczi Ferenc szabadságharcának idején
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
SEGESVÁRY VIKTOR : REFORMÁTUS PRÉDIKÁTOROK A RÁKÓCZI FERENC SZABADSÁGHARCÁNAK IDEJÉN<br />
- III. rész. A <strong>prédikátorok</strong> és az egyházak a magyar szabadságért -<br />
élünk, vagj halunk, se ez éjen, se azután soha örökké ki ne essünk az egj<br />
élő Istennek idvezítő drága kegyelméből. Uram Jesus, Jesus, Jesus!<br />
Ámen.” 9<br />
Hiszen olyan sok bűnük volt, melyet el kellett fedezni. Hiszen annyira nem hallgattak a szelid<br />
szóra. Elbizakodottak voltak:<br />
„Tejjel-mézzel folyó Magyarországot bíró, és abban minden jókkal, más erős<br />
nemzetek felett bővölködő édes Nemzetem, szálly magadban s nézd meg,<br />
ha nem te reád illik-é az, az mit Tyrus felől mond az Urnak lelke. Ezech. 28:<br />
4-5. A Te bölcsességednek nagj voltával gyüjtötél magadnak gazdagságot<br />
és felfuvalkodott az Te híved gazdagsága felett, mivel ami helyen<br />
megelégedtél, szép házakat építettél, etz. elfeledkeztél az Istenrül<br />
szívedben, ezt mondván: Az én erőm. Deut. 8:12.” 10<br />
Az én erőm: már látjuk is az elért diadaloktól feszült mellel menetelő kaszás és<br />
talpas csapatokat, akik határtalan lelkesedéssel és végtelen jókedvvel vonulnak, hiszen<br />
van már vezérük, győztek az ellenség felett, s a jövő oly sok reménységgel bíztatja őket.<br />
De felmagasodik előttük egy szakállas, öreg férfialak, feléjük csendül rajta át az Isten szava:<br />
„Ne bízd el magadat abban, hogj most had gyüjtetik, ellene állanak az<br />
ellenségnek s meg szabadulunk: mert közötted a sok bú, közötted a sok atta<br />
teremtette mondás, impune … ” 11<br />
Mert akkor már az idők méhében előkészítetett a vég, mert elfeledkeztek arról, hogy<br />
„A mely földet maga ad is Isten valamelly népnek bírni, de ha az a nép<br />
elfajul Istentől, gonosz cselekedetivel jó Istenét haragra ingerli,<br />
nem lakhattya azt a földet állandóképpen, hanem ki is űzi Isten rólla és<br />
széllel hinti.” 12<br />
Azonban nemcsak az elbizakodás volt a bűnük, hanem az örök magyar betegség is,<br />
a széthúzás, az egymást gyilkolás. Ma is meg kell remegnünk, mert a XX. század magyarságát<br />
éppenúgy szíven találja az a szomorú feddés, ha a két világégés elmúlt éveire gondolunk,<br />
melyet 250 évvel ezelőtt sóhajtott el egy igaz magyar és igaz keresztyén:<br />
„Nemzetnek, népnek maga felekezetit praedálni, fosztani, sákmányolni, olly<br />
vétek, mellyet Isten hasonló büntetéssel szokott vissza fizetni. Nincs hát<br />
a miénknél könyörületlenebb nemzet az egész keresztyénség között, mert<br />
az egymást prédállja, emészti, pusztittya, nem tantum qui in eodem regno<br />
habitant, sed qui in eodem comitatui, in pago, civitate, in domo. Immo qui<br />
religione et sanguinem juncti sunt, mellyeket el kellene távoztatni … Van<br />
nemzetünknek olly része, a ki az edjik vízzel kölömböz a más részétől, s úgy<br />
tartya sok, mintha Indiában laknék. Immo etc.: Bizony csodálatos átka<br />
Istennek e nemzeten, hogy sem szent Igéje, sem annyi esztendők alatt való<br />
sujtolása, commiseratiot nemzetünknek nagj részében nem munkálódhatott,<br />
hiszen még nagjobb el fajulásra vetemedett.” 13<br />
És a „veszedelem széllin tántorgó nemetcség”-nek mindez nem volt elég, tovább mentek<br />
az átkos úton, még több bűnbe keveredtek. Visszaéltek az Isten javaival, tobzódtak<br />
és tivornyáztak:<br />
9 Ibid.<br />
10 THURI, i.m.. 216. p.<br />
11 NÁDUDVARI, i.m., 493. p.<br />
12 Ibid., 327. p.<br />
13 Ibid., 590-591. p.<br />
____________________________________________________________________________<br />
© Copyright Mikes International 2001-2005, Segesváry Viktor 1968-2005 - 41 -